Єдиний унікальний номер 341/946/25
Номер провадження 1-кп/341/140/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 09.11.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підбірці, Пустомитівського району Львіської області, зареєстрованого та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого менеджером ТзОВ «Луцька аграрна компанія», неодруженого, з вищою освітою, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

потерпілий: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.11.2024 № 0000253 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

09.11.2024 близько 06-40 годин ОСОБА_3 , керуючи фургоном малотонажним марки «Renault Trafic», р. н. НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Н-09 Мукачево Львів у межах населеного пункту с. Крилос Івано-Франківської області у напрямку м. Івано-Франківська зі швидкістю приблизно 60 км/год.

В той час навпроти магазину «Гостинець» нерегульованим пішохідним переходом, який позначений дорожніми знаками 5.35.1 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», проїзну частину вул. Галицька у напрямку зліва направо відносно напрямку руху фургону переходи пішохід ОСОБА_5 .

У відповідності до вимог п. 4.16 ПДР України ОСОБА_5 під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами мав перевагу в русі. Проте ОСОБА_3 проявив неуважність під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого вчинив наїзд на потерпілого, який переходив проїзну частину пішохідним переходом.

При цьому ОСОБА_3 порушив вимоги ПДР України, а саме:

п. 2.3.б), який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 4.16.а), у відповідності до вимог якого пішохід має право на перевагу у русі під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами;

п. 12.1., відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 12.4 відповідно до якого, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

п. 18.1., де зазначено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення обвинуваченим ПДР України відбулась ДТП, внаслідок якої потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку, підгострою субдуральною гематомою справа, що викликало необхідність проведення операції (протокол операції № 507 від 28.11.2024 «дренування внутрішньочерепної гематоми»), закритого перелому правої ключиці зі зміщенням, що викликало необхідність проведення операції (протокол операції № 362 від 11.11.2024 «МОС перелому правої ключиці LCP пластиною та гвинтами»), ран в ділянках голови, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

В підготовчому судовому засіданні 02.07.2025 обвинувачений подав письмове клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим. Пояснив, що розуміє значення поданої заяви, примирився з потерпілим та повністю відшкодував завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_5 також подав заяву про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням з обвинуваченим. Зазначив, що претензій до ОСОБА_3 не має, збитки відшкодовані повністю.

Прокурор щодо задоволення клопотання не заперечував, зазначивши про наявні правові підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження.

Приймаючи рішення по суті клопотання, суд враховує наступне.

Згідно з частиною 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з вимогами частини 3 статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, не відноситься до корупційних правопорушень, а також до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_3 раніше не судимий, відповідно до характеристики Борщовицького старостинського округу Львівської області за час проживання на території Борщовицького старостинського округу зарекомендував себе з позитивної сторони, врівноважений, у спілкуванні з колегами доброзичливий та привітний, добре контактує з односельчанами. За характером спокійний, зауважень та скарг від сусідів та односельчан щодо негативної поведінки у старостинський округ не надходило.

Відповідно до характеристики з місця роботи ОСОБА_3 працює у ТзОВ «Луцька аграрна компанія» з 30.01.2024 на посаді менеджера збуту. За час роботи зарекомендував себе як відповідальний, дисциплінований та добросовісний працівник. Сумлінно виконує покладені на нього обов`язки, дотримується трудової дисципліни, неодноразово заохочувався керівництвом. У колективі користується повагою, конфліктних ситуацій не створює. До посадових обов`язків ставиться серйозно, прагне до професійного зростання. На цей час продовжує працювати в вказаній організації.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений примирився з потерпілим, який не має жодних претензій до нього, про що підтвердив у суді про відшкодування завданих збитків.

Після роз`яснення суті обвинувачення ОСОБА_3 вину визнав у повному обсязі, погодився з кваліфікацією дій за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відтак, правових перешкод щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілими та відшкодування збитків, суд не вбачає.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_3 витрат на залучення експерта.

Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 12, 46, 286 КК України, пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілими та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та відшкодуванням завданих збитків.

Кримінальне провадження № 0000253 від 09.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України закрити на підставі пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Арешт на автомобіль марки «Renault Trafic»», р. н. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду від 13.11.2024 - скасувати.

Речові докази:

- медичну картку стаціонарного хворого з КНП «Галицька лікарня» № 5520, медичну карту стаціонарного хворого з КНП «Івано-Франківська обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» № 09982/2024 - вважати повернутими;

-DVD-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження магазину «Гостинець» - зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- автомобіль марки «Renault Trafic»», р. н. НОМЕР_1 - вважати повернутим ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_6