Справа № 572/664/25
У Х В А Л А
12 травня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю :
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
На розгляді Сарненського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Під час судового розгляду в межах даного кримінального провадження прокурором заявлено клопотання про продовження терміну дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .
В обґрунтування заявленого клопотання прокурором зазначено, що на даний час продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме : ризик можливості переховуватись від суду у разі перебування на волі, а також ризик можливого незаконного впливу на свідків, можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Обвинувачений та захисник заперечили щодо можливості продовження дії обраного запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_7 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 заперечили щодо можливості задоволення клопотання, пославшись на ті обставини, що ризики не є обґрунтованими, обвинувачений жодним чином не переховувався від суду, має міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає із мамою за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання.
Також, сторона захисту просить врахувати, що ОСОБА_5 має хронічне захворювання, яке потребує тривалого лікування, однак, не може отримати належну медичну допомогу в умовах слідчого ізолятора.
Сторона захисту вважає, що зазначені прокурором ризики можна повною мірою запобігти шляхом застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Відповідно до положень ч. 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються : під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Під час підготовчого провадження ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 19 березня 2025 року судом відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого визначено до 18 травня 2025 року.
Метою застосування запобіжного заходу є, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.
Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов"язковою до застосування на території України, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.
Отже, вказаний чинник може спонукати обвинуваченого переховуватись від суду.
Крім цього, одним із ризиків, яким прокурор обґрунтовував необхідність обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, було вказано можливість впливати на свідків.
На даній стадії судового провадження свідки не допитані, через що вказаний ризик залишається актуальним.
Слід також врахувати, що обвинувачений не має утриманців, не є працевлаштованим, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків.
Суд вважає, що клопотання прокурора відповідає наведеним вище вимогам кримінального процесуального закону, оскільки судом не встановлено обставин, за яких припинили існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Судом враховано, що стороною захисту на даний час не надано доказів, які б доводили необхідність проходження обвинуваченим лікування та неможливість отримання такого лікування в умовах СІЗО.
Таким чином, враховуючи наведені обставини - клопотання прокурора підлягає до задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176,177,178,183,193,194,196,197 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Місцем попереднього увязнення є Рівненський слідчий ізолятор.
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів з дня взяття під варту, тобто до 11 липня 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя