23.05.2025 Єдиний унікальний номер 205/7781/25
1-кп/205/986/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний у кримінальному провадженні № 0000194 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.07.2010 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-26.12.2011 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць;

-24.01.2015 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано відбутий строк 1 місяць;

-03.07.2024 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ч. 1 ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. На підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2024, ОСОБА_3 засудженого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 03.07.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки - звільнено у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке він був засуджений,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06.05.2025 близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля паркану домоволодіння АДРЕСА_1 , де знаходиться реабілітаційний центр «Відчуття», де побачивши невідомих йому мешканців вказаного реабілітаційного центру, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і в той же час у нього виник раптовий умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

В той же час, а саме 06.05.2025, близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи за вищевказаною адресою, реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел спрямований на порушення громадського порядку, з метою демонстрації своєї зневаги до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, умисно, із хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи існуючими у суспільстві правилами поведінки, моралі та добропристойності, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настанні, голосно викрикував нецензурну лайку супроводжуючи погрозами фізичною розправою в бік мешканців реабілітаційного центру «Відчуття», а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та на неодноразові зауваження вказаних осіб припинити свої протиправні дії ОСОБА_3 не реагував, та продовжував зухвало порушувати громадський порядок.

Продовжуючи чинити свої протиправні дії ОСОБА_3 близько 17 год. 15 хв., безпричинно, діючи умисно, з хуліганських спонукань, керуючись мотивом явної неповаги до установлених норм поведінки в суспільстві, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, з особливою зухвалістю, яка виразилася у прагненні самоутвердитися, а також в нахабному поводженні, спричиненні тілесних ушкоджень іншим особам, побачив ОСОБА_8 , який почувши крики та вийшов з будинку реабілітаційного центру «Відчуття» та перебував на території реабілітаційного центру «Відчуття» на дистанції близько 4-6 метрів від нього, за парканом домоволодіння, та на зауваження ОСОБА_8 припинити свої протиправні дії, ОСОБА_3 діючи з особливою зухвалістю, схопив фрагмент цеглини з поверхні землі та цілеспрямовано кинув її у голову ОСОБА_8 , тим саме спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови справа які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, тривалістю понад 6 днів, але не більш як 3 тижні (21 день), на підставі п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6.

Після чого ОСОБА_3 , з метою показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, умисно, із хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи існуючими у суспільстві правилами поведінки, моралі та добропристойності, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, далі продовжив голосно викрикувати нецензурною лайкою, супроводжуючи погрозами фізичною розправою в бік мешканців реабілітаційного центру «Відчуття», до тих пір, поки не почув як ОСОБА_4 викликає поліцію, після чого ОСОБА_3 покинув місце вчинення правопорушення.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, кваліфікуються за ч. 1 ст. 296 КК України.

До обвинувального акту, який містить клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані: письмова заява потерпілого ОСОБА_8 , письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 складена в присутності його захисника адвоката ОСОБА_9 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Дослідивши зміст відповідних заяв та матеріалів дізнання, суду приходить до висновку, що вказані заяви обвинуваченого є усвідомленими, відповідають його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформована без будь-якого стороннього неправомірного впливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд, з огляду на відповідність цих обставин матеріалам кримінального провадженні, а також з урахуванням відсутності підстав для сумніву в їх об`єктивності та доведеності, визнає їх доведеними.

Таким чином, суд приходить до висновку про достатність підстав для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, - щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово був засуджений, має незняті та непогашені судимості, відбував покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення більш тяжких кримінальним правопорушення, зокрема проти власності, проте повторно вчинив кримінальний проступок, пов`язаний з грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, не працевлаштованого, характеризується посередньо.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах тримання в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 був неодноразово засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі, звільнявся від призначеного покарання з випробуванням, проте повторно вчиняв кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим був засуджений до покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням у відповідних установах виконання покарань, проте після звільнення по відбуттю покарання знову продовжив вчиняти кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, оскільки таке звільнення не забезпечить реалізацію завдань покарання у вигляді виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що звільнення від відбування покарання з випробуванням можливо застосувати до тієї особи, яка після вчинення кримінального правопорушення до її засудження судом продемонструвала своєю дієвою поведінкою та вчинками реальне становлення на шлях виправлення та переоцінки свого прокримінального мислення, що може бути об`єктивно оцінено як чинник, який зумовлює можливість застосування до такої особи звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Натомість, ОСОБА_3 такої поведінки не демонструє, що позбавляє суд можливості застосувати до нього звільнення від покарання з випробуванням.

Таким чином, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також для попередження нових кримінальних правопорушень йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки менш суворе покарання, враховуючи особу обвинуваченого та наявність у нього незнятих на непогашених судимостей, не забезпечить його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_3 раніше неодноразово був засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі, до нього застосувалося звільнення від покарання з випробуванням, на підставі статті 75 КК України, протягом якого він повторно вчиняв нові кримінальні правопорушення, суд не вбачає підстав для застосування до обвинувачення ст. 75 КК України та звільнення його від покарання з випробуванням.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрат на проведення судових експертиз не здійснювалося.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді обмеження волі строком на три роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його прибуття і постановки на облік у відповідному виправному центрі.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження

Суддя: ОСОБА_10