Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/16023/24

Провадження № 11-сс/4815/173/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваної - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2025 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної про скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, у кримінальному провадженні №0000110 від 21.12.2023 року -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України у рамках кримінального провадження №0000110 від 21.12.2023 року.

Не погодившись з рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали у зв`язку з невідповідністю висновків суду вимогам ст.372 КПК України, оскільки вказує, що в мотивувальній частині ухвали не зазначено встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також не враховано докази, надані стороною захисту. Стверджує, що на даний час зібрані вагомі виправдувальні докази, які спростовують будь-яку причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не були особисто знайомі, а він був лише одним з її численних пацієнтів і відповідно вона не знала, хто саме до неї прийшов по електронному направленню: ОСОБА_8 чи інша особа; ОСОБА_6 , як лікар-терапевт денного стаціонару не перевіряє документи пацієнтів, які направляються в денний стаціонар, а керується виключно електронним направленням хворого, яке виписує сімейний лікар; медична картка хворого денного стаціонару поліклініки, стаціонару вдома №003-2/о заповнюється медсестрами приймального відділення КП «РОСДЗН» РОР, які і встановлюють особу, яка звернулася із електронним направлення в денний стаціонар; ОСОБА_6 не підроблювала і не могла підробити Епікриз №167/107, оскільки в нього були внесені виключно відомості, які підтверджені медичними документами, виданими медичними працівника закладу за результатами обстеження та лікування ОСОБА_8 , датованими у період з 24.01.2024 року по 06.02.2024 року, що спростовує обставину, що дана медична картка, як і Епікриз, є підробленими, крім того цей Епікриз друкувала не ОСОБА_6 , а інший працівник КП «РОСДЗН» РОР, тобто вона його не виготовляла. Також вказує, що цей епікриз було підписано не тільки ОСОБА_6 , а й зав. консультативно-діагностичним центром ОСОБА_9 , як і печатки на Епікризі стоять не лише ОСОБА_6 , а й лікаря ОСОБА_9 та печатка КП «РОСДЗН» РОР, що свідчить про те, що підписання та проставлення печатки ОСОБА_6 не дає йому статус офіційного документу.

Зазначає, що висновки слідчого судді щодо наявності доказів, які вказують на обґрунтовану підозру від 24.10.2024 року у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення ґрунтуються виключно на припущеннях та нічим не підтверджені. При цьому наголошує, що судом не взято до уваги та не прийнято рішення щодо оскарження повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 29 квітня 2025 року, яке він взагалі не перевіряв на предмет наявності/відсутності доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням та їх достатності, щоб виправдати подальше розслідування для пред`явлення обвинувачення або спростування такої підозри, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий, що в свою чергу нівелює положення КПК України щодо обов`язку слідчого судді надати детальну оцінку доводам під час перевірки повідомлення про підозру.

Просить ухвалу слідчого судді від 16 травня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 24 жовтня 2024 року та на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 29 квітня 2025 року, в суді першої інстанції..

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваної та її захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив відмовити в її задоволенні, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно з п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч.2 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Вимогами п.3 ч.1 ст.276 КПК України передбачено, що у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, повідомлення про підозру здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 КПК України.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст.276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності. Підтвердженням цього є положення п.14 ч.1 ст.3 КПК України.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч.1 ст.277 КПК України, і містити відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

В КПК України відсутній конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру. Однак з аналізу положень статей 276-278 КПК України можна виділити три види підстави для скасування повідомлення про підозру: 1) неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру: повідомлення про підозру складено слідчим, однак немає відмітки про погодження прокурором (дане повідомлення про підозру є недійсним з моменту його здійснення); зміст повідомлення не містить дату його складання, підпис слідчого або прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, або в повідомленні не зазначені права підозрюваного; підозра вручена не уповноваженою особою (підозру має право вручити тільки прокурор, у порядку, визначеному ст.481 КПК); 2) порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру: підставою для скасування повідомлення про підозру також є порушення порядку його вручення, (зокрема факт, що на момент вручення підозри, по кримінальному провадженню закінчився строк досудового розслідування); порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру (процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення уповноваженою особою); 3) необґрунтованість підозри: повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст.277 КПК, не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу крім порушення вимог КПК є грубим порушенням права на захист; аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення; матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди, на цій підставі повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

На переконання апеляційного суду при складанні підозри ОСОБА_6 і її врученні органом досудового розслідування зазначені вимоги дотримано в повно в повному обсязі.

Так, судом встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0000110 від 21.12.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.354, ч.3 ст.358, ч.1 ст.366, ч.3 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України, у якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.3 ст.358 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, за своїм змістом повідомлена ОСОБА_6 24 жовтня 2024 року підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_6 причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України. При цьому, вказане повідомлення про підозру містить усі обов`язкові та передбачені ст.277 КПК України відомості.

Обґрунтування і доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 зводяться до того, що, на її думку, відсутній сам по собі факт вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, проте ці доводи є невмотивованими і такими, що не узгоджуються з приписами кримінального процесуального закону.

Наявні в матеріалах кримінального провадження № 0000110 докази в своїй сукупності свідчать про наявність підстав для повідомлення про підозру на момент вчинення відповідної процесуальної дії та відповідність тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», який закріплений в п.3 ч.1 ст.276 КПК України.

Крім того, для вирішення питання стосовно обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри за наведених в скарзі підозрюваного обставин і підстав є неможливий.

Виходячи зі змісту ст.368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження. Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Отже, на переконання колегії суддів, слідчий суддя у повній відповідності до вимог кримінального процесуального закону під час розгляду скарги захисника обґрунтовано обмежився з`ясуванням лише питання дотримання в ході повідомлення про підозру ОСОБА_6 положень Глави 22 КПК, оскільки інші порушені захисником питання не є предметом розгляду на цій стадії.

Крім того, у зв`язку з тим, що слідчим суддею перевірялися доводи лише в частині поданої захисником ОСОБА_7 скарги на повідомлення про підозру від 24.10.2024 року, та оскільки, як встановлено під час апеляційного розгляду, досудове розслідування в даному кримінальному провадженні ще не завершене, обвинувальний акт до суду не скеровано, підозрювана чи її захисник мають право звернутися до суду зі скаргою на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 29 квітня 2025 для її розгляду у встановленому законом порядку.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що оскаржуване рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2025 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної підозрюваної ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, у кримінальному провадженні №0000110 від 21.12.2023 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3