Справа № 545/1605/25
Провадження № 1-в/545/196/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області м. Полтави подання ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ройлянка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого

засуджений:

- 04.10.2023 року вироком Саратського районного суду Одеської області за ч.2 ст.286-1 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років, який ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.02.2024 року змінено, призначено покарання за ч.2 ст.286-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

Постановою Верховного суду від 25.09.2024 року вирок Саратського районного суду Одеської області від 04.10.2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 14.02.2024 року змінено, виключено з мотивувальних частин указаних судових рішень посилання на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, як обставину, яка обтяжує покарання, передбачену п.6 ч.1 ст.67 КК України, у решті судові рішення залишено без змін.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 03.04.2025 року зараховано в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі, строк перебування під цілодобовим арештом з 20.07.2023 року по 16.08.2023 року включно, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає три дні арешту.

Початок строку покарання 29.05.2024 року, кінець строку 26.03.2026 року,

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» звернулась до суду із поданням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт відносно ОСОБА_4 .

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вважає клопотання засудженого безпідставним.

Від засудженого та представника колонії до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.537 ч.3 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Згідно ч.ч.2,3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці став на шлях виправлення та відбув 1/2 частину строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Встановлено, що ОСОБА_4 , засуджений вироком Саратського районного суду Одеської області за ч.2 ст.286-1 КК України від 04.10.2023 року до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років, який ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.02.2024 року змінено, призначено покарання за ч.2 ст.286-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років. Постановою Верховного суду від 25.09.2024 року вирок Саратського районного суду Одеської області від 04.10.2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 14.02.2024 року змінено, виключено з мотивувальних частин указаних судових рішень посилання на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, як обставину, яка обтяжує покарання, передбачену п.6 ч.1 ст.67 КК України, у решті судові рішення залишено без змін.

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_4 злочин скоїв у стані алкогольного сп`яніння. Потерпілим в даному кримінальному провадженні є неповнолітян особа.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 03.04.2025 року зараховано в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі, строк перебування під цілодобовим арештом з 20.07.2023 року по 16.08.2023 року включно, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає три дні арешту.

Засуджений з 29.05.2024 перебував в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» де характеризувався посередньо, мав одне стягнення, яке погашене достроково у встановленому законом порядку та одне заохочення у вигляді дострокового погашення стягнення.

В ДУ «Крюковська виправна колонія (№ 29)» ОСОБА_4 відбуває покарання з 15.11.2024 року. Засудженим відбуто 1/2 частина покарання.

За час відбування покарання ОСОБА_4 має 1 стягнення, 2 заохочення.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_4 від 10.04.2025 року, останній в установі на даний час характеризується позитивно. Не вчиняв порушень протягом останніх півроку. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний,дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Пиймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених. Крім того, в установі виконання покарань працює робітником контрагентського об?єкту. (а.с. 2-6).

Відповідно до ч. 1,3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з ч. 1 ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, у межах від десяти до двадцяти відсотків.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд враховує особу засудженого, який відбуває покарання за вчинений злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту за ч.2 ст.286-1 КК України, що згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, що вчинений ним в стані алкогольного сп?яніння, дані про його поведінку і його ставлення до праці за весь період відбування покарання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є досягнення однієї з цілей покарань -виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці у процесі відбування покарання.

Доводи подання ДУ «Крюковська виправна колонія (№ 29)» про позитивну характеристику засудженого є недостатніми для висновку про його виправлення, оскільки остання за часом характеристика, направлена до суду з поданням, не є беззаперечним доказом того, що ОСОБА_4 твердо став на шлях виправлення та заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Викладене вказує на те, що ОСОБА_4 в повній мірі не довів своє виправлення, засуджений має позитивні зрушення у своїй поведінці, однак матеріали подання та особової справи не підтверджують те, що мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню ним нових кримінальних правопорушень наразі досягнута, тобто у більш короткий строк, ніж встановлено вироком суду.

Крім того слід зазначити, що застосування більш м`якого покарання є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні подання ДУ «Крюковська виправна колонія (№ 29)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт відносно ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.537 , ст. 539 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання ДУ «Крюковська виправна колонія (№ 29)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1