Справа № 342/225/25
Провадження № 1-кп/342/110/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 31.01.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Обертин Тлумацького району, Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який не працює, на утриманні неповнолітніх дітей немає, депутатом не являється, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у підроблені посвідчення водія, яке видається установою і надає право на керування транспортними засобами, з метою особистого використання, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також у вчиненні умисних дій, які виразились у використанні завідомо підробленого документа.

Правопорушення було вчинено за наступних обставин.

У червні 2018 року ОСОБА_3 , перебуваючи у центральній частині м.Тлумач Івано-Франківської області, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у зв`язку із відсутністю в нього посвідчення водія вирішив придбати підроблене посвідчення водія, з метою його особистого використання.

З метою реалізації свого злочинного умислу обвинувачений з метою уникнення від передбаченої законодавством відповідальності за керуванням транспортними засобами без передбаченого дозволу - посвідчення водія, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п. 16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів та програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за невстановлених слідством обставин умисно вступив у злочинну змову із невстановленою особою та домовився з нею про виготовлення йому за грошову винагороду у сумі 3000 гривень посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «А1», «А», «В1», «В», «СІ», «С».

ОСОБА_3 , виступив співучасником злочинних дій та будучи об`єднаним з невстановленою слідством особою єдиним злочинним умислом на виготовлення підробленого посвідчення водія, діючи як співвиконавець, достовірно знаючи, що його паспортні дані та фотокартка будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документу посвідчення водія на право керування транспортними засобами, у червні 2018 році перебуваючи в центральній частині м.Тлумач Івано-Франківської області, зустрівся із невстановленою досудовим розслідуванням особою та надав даній особі свої паспортні дані, фотокартку та зразок свого підпису, тобто реалізував свою участь у підробленні офіційного документу та сприяв його підробленню.

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа за невстановлених обставин, місці і часі, у червні 2018 року, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, па бланку серії НОМЕР_1 , яке офіційно видане 01.06.2018 ТСЦ 2143 громадянці ОСОБА_5 , струминним способом друку, виготовила ОСОБА_3 підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , датованим 14.06.2018 на право керування транспортними засобами категорій «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С» та передала його ОСОБА_3 за грошову винагороду у розмірі 3000 гривень.

30.01.2025 близько 15-40 год. обвинувачений перебуваючи на ділянці дороги місцевого значення в с.Росохач Городенківської ТГ, яка сполучає населений пункт с. Росохач Городенківської ТГ та с. Гончарів Обертинської ТГ Тлумацького району Івано-Франківської області, будучи учасником дорожнього руху в якості водія автомобіля марки «Ореl Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався із порушенням Правил дорожнього руху України, а саме порушив ч.5 ст. 121 КУпАП (порушення правил користування ременями безпеки), де під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівника поліції, достовірно знаючи, що посвідчення водія з серією та номером НОМЕР_1 від 14.06.2018 є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу, пред`явив для перевірки завідомо підроблене посвідчення, а саме посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 від 14.06.2018, чим використав його.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів від 05.02.2025 надане на дослідження посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідає посвідченням водія, які знаходяться в офіційному обігу. Всі зображення у даному посвідчені водія виконанні струминним способом друку за допомогою засобів оперативної поліграфії. Надане посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 відрізняється від посвідчень, які перебувають в офіційному обігу, способами нанесення зображень та елементами захисту.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, повідомив, що дійсно надав свої дані для виготовлення посвідчення водія в червні 2018 року та, що він використовував у січні 2025 року підроблене посвідчення водія, вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо його не карати, та зазначив, що згідний на скорочений розгляд справи. Також, обвинувачений подав клопотання в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності у частині виготовлення спільно із невідомою особою посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.06.2018, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки дані події мали місце в червні 2018 року.

Суд, за пропозицією прокурора, який зважаючи на визнання вини обвинуваченим та не оспорювання ним фактичних обставин справи, просив провести скорочене судове слідство, враховуючи те, що судом встановлено, що всі учасники правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, дослідивши характеризуючі дані на обвинуваченого.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Санкція ч.3 ст. 358 КК України передбачають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на строк до 5 років.

Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення не тяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї статті.

Інформації про зупинення перебігу давності стороною обвинувачення суду не надано. Також прокурор просив звільнити від відповідальності обвинуваченого за ч.3 ст.358 КК України та закрити провадження в цій частині.

Враховуючи, що подія підробки вищезазначеного посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 мала місце в червні 2018 року і на час розгляду справи в суді минуло близько 7 років, тобто на час розгляду справи в суді минули строки притягнення до кримінальної відповідальності визначені ст.49 КК України та про звільнення від кримінальної відповідальності за строками давності заявив клопотання обвинувачений ОСОБА_3 , з чим згідний прокурор ОСОБА_4 суд вважає, що слід звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закрити у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження в частині обвинувачення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, доведена повністю.

Його дії за ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України за ч.4 ст.358 КК України - є кримінальним проступком.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, повне визнання вини, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

В досудовій доповіді органу пробації зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі можливе, не може становити небезпеку для суспільства, у т.ч. для окремих осіб.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи думку прокурора про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді 50 н.м.д.г., особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах в медичному закладі за місцем проживання, враховуючи його вік, досудову доповідь органу пробації, де зазначено що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе, не може становити небезпеку для суспільства, у т.ч. для окремих осіб, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч.4 статті 358 КК України у виді штрафу, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

Питання стягнення процесуальних витрат за проведення експертизи СЕ-19/109-25/2276-ДД від 05.02.2025 в розмірі 4775,40 грн слід вирішити відповідно до ст.124 КПК України.

Суд у порядку ч.4 ст.174 КПК України скасовує арешт, накладений на посвідчення водія ухвалою слідчого судді від 31.01.2025 в справі № 342/105/25.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000013 від 31.01.2025, в частині обвинувачення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Скасувати арешт на майно накладений Ухвалою слідчого судді від 31.01.2025 в справі № 342/105/25 (провадження 1-кс/342/12/2025).

Речові докази, після набранням вироком законної сили:

- посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 виданого 14.06.2018 на ім`я ОСОБА_3 , яке передано в камеру схову речових доказів ВП №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити;

- DVD-R диск із матеріалами відеозапису з нагрудних бодікамер (портативних відеореєстраторів) за 30.01.2025, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави 4775,40 грн. за проведення експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1