Справа № 308/8134/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу Міністерства юстиції України на постанову Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про закриття кримінального провадження,

встановив:

Міністерство юстиції України звернулося до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на постанову Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про закриття кримінального провадження №0000313 від 18.07.2023.

Скаргу мотивує тим, що Міністерство юстиції України, звернулося до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення. У вказаній заяві Міністерство юстиції України повідомляє про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 365 та 367 КК України невстановленими особами органів державної влади відносно громадянина ОСОБА_3 , в результаті яких Державному бюджету України було завдано збитків, внаслідок виплати йому відшкодування в розмірі 79645,66 грн, на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабудяк та інші проти України». Вказує, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000313 від 18.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 367 Кримінального кодексу України. Листом Територіального управління ДБР від 05.06.2025 № 12-61-45638вих-25 на адресу Міністерства юстиції України надіслано постанову про закриття кримінального провадження від 28.11.2023 в зв`язку з встановленням відсутності в діях суддів Закарпатського апеляційного суду кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 Кримінального кодексу України. Однак заявник не погоджується з висновками органу ДБР та вважає, що постанова про закриття кримінального є незаконною, досудове розслідування проведено неповно та однобічно, а висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові про неможливість підтвердити протиправну діяльність суддів, не узгоджуються з зібраними доказами. У зв`язку з цим, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 10.06.2025 визначено слідчого суддю ОСОБА_1 для розгляду скарги.

Ухвалою слідчого судді від 11.06.2025 відкрито провадження за скаргою та скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 17.06.2025. У судове засідання викликано учасників справи. Розгляд скарги відкладався на 19.06.2025.

19.06.2025 після закінчення судового засідання ТУ ДБР, розташоване у м. Львові, подало до суду матеріали кримінального провадження №0000313.

До початку розгляду справи по суті від представника Міністерства юстиції України ОСОБА_4 надійшла заява про слухання справи у її відсутності та просила таку задовольнити.

Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про розгляд скарги був належним чином повідомлений.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив таке.

15.06.2023 Міністерство юстиції України звернулося до Державного бюро розслідувань з заявою про вчинення кримінального правопорушення. З заяви слідує, що Європейським судом з прав людини розглянуто справу «Лабудяк та інші проти України» за заявою ОСОБА_3 № 14665/20 та 10.11.2022 прийнято рішення, яким встановлено порушення Державою Україна пункту першого статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та зобов`язано сплатити заявнику 1800 (одна тисяча вісімсот) євро в якості відшкодування моральної шкоди і 250 (двісті п`ятдесят) євро в якості компенсації судових та інших витрат. Заявник скаржився на незаконне тримання його під вартою, що становило порушення пункту першого статті 5 Конвенції. Зокрема заявник стверджував, що незаконно утримувався під вартою в період з 29.08.2019 до 30.08.2019, оскільки саме 29.08.2019 Закарпатський апеляційний суд скасував ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2019 про продовження строку тримання під вартою. Однак Закарпатським апеляційним судом в цей день не було видано заявнику зазначену ухвалу і він був звільнений з-під варти лише 30.08.2019, що є порушенням його прав, гарантованих Конвенцією.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості за поданою заявою Міністерства юстиції України про вчинення кримінального правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань - кримінальне провадження №0000313 від 18.07.2023.

Розслідування вказаного кримінального провадження здійснювалося Шостим відділом (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України, за фактом вчинення можливого кримінального правопорушення суддями Закарпатського апеляційного суду.

У рамках цього кримінального провадження було допитано у якості свідків ряд осіб.

Зокрема, був допитаний в якості свідка адвокат ОСОБА_5 , який представляв інтереси ОСОБА_3 та повідомив, що скаржився на незаконне тримання його підзахисного під вартою та стверджував, що останній незаконно утримувався під вартою в період з 29.08.2019 до 30.08.2019, оскільки саме 29.08.2019 Закарпатський апеляційний суд скасував ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2019 про продовження строку тримання під вартою. Однак Закарпатським апеляційним судом в цей день не було видано заявнику зазначену ухвалу і він був звільнений з-під варти лише 30.08.2019.

Допитаний як свідок, заступник начальника ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9» ОСОБА_6 повідомив, що з березня 2018 на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22.03.2018 утримувався ОСОБА_3 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 152 КК України. 15.07.2019 ухвалою суду першої інстанції строк тримання під вартою ОСОБА_3 було продовжено. У подальшому рішенням Закарпатського апеляційного суду від 29.08.2019, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 15.07.2019 про продовження строку тримання під вартою скасовано і призначено новий розгляд клопотання у суді першої інстанції. 30.08.2019 до УВП № 9 надійшла ухвала Закарпатського апеляційного суду про скасування рішення суду першої інстанції від 15.07.2019. Вказане рішення було зареєстровано за вх. № 1428 30.08.2019 та відділом по контролю за виконанням судових рішень перевірено дане судове рішення суду та вжито всіх невідкладних заходів для звільнення вказаної особи з-під варти.

Допитані як свідки судді Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що 29.08.2019 року у справі № 308/11321/18 брали участь у розгляді апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_9 та 29.08.2023 в нарадчій кімнаті виготовили та підписали короткий текст судового рішення (вступна та резолютивна частина), однак інформацією з приводу видачі чи направлення вказаного судового рішення не володіють.

Допитаний як свідок суддя ОСОБА_10 повідомив, що ним дійсно близько 12 год. 00 хв. було проголошено короткий текст судового рішення у справі № 308/11321/18/16065/19 тa завершено відповідно судовий розгляд. Обвинуваченого в залі суду звільнено з під варти не було, оскільки таке рішення колегією суддів не приймалась. Після завершення судового процесу розпочав розгляд інших судових справ, на підтвердження вказаного надав список призначених справ на 29.08.2023. Підтвердив, що згідно внутрішньої системи діловодства в апеляційних судах «Д-3» ним особисто було в базу внесено короткий текст судового рішення о 15 год 22 хв. Обставинами не скерування короткого тексту судового рішення в УВП № 9 29.08.2023 не володіє.

Допитаний як свідок секретар судового засідання ОСОБА_11 повідомила, що 29.08.2023 не скерувала відповідну ухвалу суду до УПВ № 9 так як матеріали на оформлення судового рішення до неї були скеровані лише 30.08.2023 і тоді нею було підготовлено відповідні супровідні листи на скерування судового рішення.

З огляду на те, що проведеними слідчими діями протиправну діяльність суддів Закарпатського апеляційного суду не підтверджено, постановою заступника керівника Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_12 28.11.2023 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000313 від 18.07.2023.

Слідчий суддя доходить висновку, що під час проведення досудового розслідування органом досудового розслідування проведено усі необхідні слідчі дії та зібрані у передбаченому законом порядку докази, проаналізовано обставини кримінального провадження.

Разом з тим проведеним досудовим розслідуванням не здобуто фактичних даних, які б прямо або опосередковано вказували на наявність в діях (бездіяльності) суддів або інших службових осіб Закарпатського апеляційного суду, ознак службової недбалості, що в свою чергу виключає склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Так, відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 688/788/15-к від 04.07.2018, поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об?єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб?єктивну сторону.

З огляду на встановлені під час розгляду скарги обставини, досудове провадження проведено достатньо повно і доказів вчинення кримінальних правопорушень не встановлено, а прийняте за результатами перевірки рішення відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить висновку про те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних для прийняття остаточного законного та обґрунтованого процесуального рішення про закриття кримінального провадження, яке в повній мірі є мотивованим.

За таких обставин скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на постанову Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, від 28.11.2023 про закриття кримінального провадження №0000313 від 18.07.2023, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1