УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року

cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саки АР Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, в рамках кримінального провадження №0000657, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024 року,

В С Т А Н О В И В :

15 липня 2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, в рамках кримінального провадження №0000657, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 2 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000657 від 19.07.2024 за підозрою: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст.111-2 КК України, а також за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вчинення запланованого злочину можливе лише при зорганізуванні групи осіб, детальному плануванні їх дій, розподілі функцій, забезпеченні взаємозв`язку та координації дій, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, спланував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування організованою групою осіб, до складу якої в різний час ним особисто або через інших учасників з його подальшим погодженням було залучено співробітників ТОВ «НВО «Вертікаль», а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб. Так, згадані особи добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, за попередньою змовою зорганізувалися у стійке об`єднання з метою вчинення особливо тяжкого злочину, спрямованого на завдання шкоди Україні шляхом: добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам групи, спрямованих на реалізацію цього плану, перебуваючи у безпосередньому або опосередкованому підпорядкуванні чи іншій залежності від ОСОБА_7 як керівника організованої групи, свідомо виконували його вказівки. Відповідно до розподілу ролей між членами організованої групи ОСОБА_7 відвів собі роль керівника (організатора) вчинення злочину його планування, загальну координацію та управління діями всіх членів організованої групи під час вчинення ними суспільно небезпечного діяння, а також контроль за діями всіх без винятку членів організації, що довів до відома всіх її членів, на що вони погодилися. Для досягнення злочинного умислу ОСОБА_7 розробив план, суть якого полягала у завданні шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі електронних компонентів - продукції ТОВ «НВО «Вертікаль» на адресу підконтрольного російського підприємства ООО «НПО «Рустмаш» з метою подальшої передачі вказаних електронних компонентів представникам держави-агресора, зокрема підприємствам державного сектору економіки та військово-промислового комплексу російської федерації, при цьому задля прикриття злочинної діяльності залучив підприємство ТОВ «Локар» (код ), (далі - ТОВ «Локар»), турецьке підприємство: «ASR TRANS LOJЭSTЭK VE DIЮ TЭC. LTD. ЮTЭ» (адреса місцезнаходження на території Турецької Республіки: Merkez mah. Candar sok. no 7/4 cekmekoy/ISTANBUL, Turkey) як посередників та підконтрольну компанію «Triol DWC-LLC». При цьому ОСОБА_7 розподілив ролі членів організованої групи таким чином. Зокрема співробітнику ТОВ «НВО «Вертікаль» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відведена роль особи, яка згідно зі злочинним задумом повинна була здійснювати організацію роботи працівників ТОВ «НВО «Вертікаль» з пошуку та придбання товарів на території України та за її межами з метою подальшої передачі на територію російської федерації, супроводження поставок з ТОВ «НВО «Вертікаль» на адресу турецької компанії «ASR TRANS LOJЭSTЭK VE DIЮ TЭC. LTD. ЮTЭ», здійснювати взаємозв`язок з представниками турецької компанії «ASR TRANS LOJЭSTЭK VE DIЮ TЭC. LTD. ЮTЭ», здійснювати контроль за поставками продукції на адресу ООО «НПО «Рустмаш» для подальшої реалізації на території російської федерації представникам держави-агресора, на що останній погодився. Також відповідно до обумовленого плану ОСОБА_8 здійснював безпосередній контроль за діями інших учасників організованої групи. У свою чергу співробітнику ТОВ «НВО «Вертікаль» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 керівник (організатор) відвів роль особи, яка згідно зі злочинним задумом мала здійснювати взаємозв`язок з представником турецької компанії «ASR TRANS LOJЭSTЭK VE DIЮ TЭC. LTD. ЮTЭ», ТОВ «Локар», пошук та придбання електронних компонентів на території України та за її межами для потреб ООО «НПО «Рустмаш», організацію перевезення продукції від ТОВ «НВО «Вертікаль» в адресу компанії «ASR TRANS LOJЭSTЭK VE DIЮ TЭC. LTD. ЮTЭ» для подальшого постачання продукції до ООО «НПО «Рустмаш» та її реалізації на території російської федерації представникам держави-агресора, на що останній погодився. Співробітнику ТОВ «НВО «Вертікаль» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керівник (організатор) відвів роль особи, яка згідно зі злочинним задумом мала здійснювати взаємозв`язок з представником турецької компанії «ASR TRANS LOJЭSTЭK VE DIЮ TЭC. LTD. ЮTЭ», ТОВ «Локар» організацію перевезення продукції від ТОВ «НВО «Вертікаль» в адресу компанії «ASR TRANS LOJЭSTЭK VE DIЮ TЭC. LTD. ЮTЭ» для подальшого постачання продукції до ООО «НПО «Рустмаш» та її реалізації на території російської федерації представникам держави-агресора, на що останній погодився. Крім того, ОСОБА_7 залучив до вчинення кримінальних правопорушень інших не встановлених досудовим розслідуванням осіб на території України, російської федерації, країн Європейського союзу, які своїми діями сприяли злочинній діяльності організованої групи. У ході досудового розслідування встановлено, що до 24.02.2022 ТОВ «НВО «Вертікаль» та ООО «НПО «Рустмаш» здійснювали спільну господарську діяльність під фактичним управлінням ОСОБА_7 . Зокрема ТОВ «НВО «Вертікаль» постачало продукцію у вигляді електрокомпонентів на адресу ООО «НПО «Рустмаш», яка у подальшому реалізовувалась підприємствам на території російської федерації, у тому числі підприємствам, пов`язаним з державним сектором економіки та військово-промисловим комплексом російської федерації. Після чого у березні 2022 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, проте не пізніше 10.03.2022, ОСОБА_7 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, з метою особистого збагачення, завдання шкоди Україні, вирішив вчинити пособництво державі-агресору шляхом добровільного збору, підготовки та передачі електронних компонентів - продукції ТОВ «НВО «Вертікаль» на адресу підконтрольного російського підприємства ООО «НПО «Рустмаш» та подальшої передачі вказаних електронних компонентів представникам держави-агресора, зокрема підприємствам державного сектору економіки та військово-промислового комплексу російської федерації.

20.01.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку п.1, 2 ч.1 ст.208, п.6 ч.1 ст.615 КПК України. Того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України.

21.01.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_10 по справі № 761/2807/25 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 19.03.2025 включно.

18.03.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_11 по справі № 761/10471/25 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 20.04.2025 включно.

12.06.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_11 по справі № 761/23618/25 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 20.07.2025 включно.

14.07.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_12 по справі № 761/12742/25 продовжено строк досудового розслідування до десяти місяців, тобто до 20.11.2025.

Разом з тим, слідчий зазначає, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, сховання або перетворення речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на вищевказане, орган досудового розслідування звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою. Крім того, зазначив, що ризики, передбачені ст.177 КПК України прокурором не доведені. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні думку захисника підтримав та просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання його під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши клопотання, думку учасників процесу, дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 2 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000657 від 19.07.2024 за підозрою: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст.111-2 КК України, а також за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

20.01.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку п.1, 2 ч.1 ст.208, п.6 ч.1 ст.615 КПК України. Того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України.

21.01.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_10 по справі № 761/2807/25 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 19.03.2025 включно.

18.03.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_11 по справі № 761/10471/25 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 20.04.2025 включно.

12.06.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_11 по справі № 761/23618/25 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 20.07.2025 включно.

14.07.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_12 по справі № 761/12742/25 продовжено строк досудового розслідування до десяти місяців, тобто до 20.11.2025.

Слідчий суддя, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, а також повідомлення про підозру ОСОБА_4 , вважає доведеним зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з інкримінованими кримінальними правопорушеннями, що підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що вірогідність причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження застосування до нього запобіжного заходу, з метою здійснення подальшого розслідування.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Крім того, зважаючи на імовірну тяжкість майбутнього покарання, слідчий суддя вважає доведеним ризик можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Разом з тим, слідчий суддя вважає наявним ризик перешкоджання підозрюваним ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останній розуміючи тяжкість можливого покарання може вчиняти дії, що ускладнюватимуть проведення досудового розслідування.

Разом з тим, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику знищення, приховання, перетворення підозрюваним ОСОБА_4 речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування проводяться слідчі, розшукові дії для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає наявним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, адже задля уникнення настання можливого покарання, а також усвідомлюючи його тяжкість підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії чи бездіяльність, що утворюватиме окремий склад кримінального правопорушення.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_4 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків, інших підозрюваних, свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

При продовженні запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються конкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_4 , його вік та стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків у тому числі, наявність постійного місця проживання, його репутацію, а також спосіб його життя та поведінку, які на думку суду, не є достатнім стримуючим фактором для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оскільки слідчим суддею встановлено ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, сховання або перетворення речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, наявність цих ризиків підтверджена достатніми доказами, слідчий суддя вважає, що стосовно ОСОБА_4 , необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання, застава, особиста порука чи домашній арешт не є достатніми для гарантування поведінки підозрюваного, виходячи із встановлених судом ризиків та тяжкості кримінального правопорушення.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, а саме те, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Таким чином суд вважає, що підозрюваному ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Також, з урахуванням вимог частин 3 та 5 статті 115 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 13 вересня 2025 року.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 49, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 (шістдесят) днів, а саме до 13 вересня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_13