Справа № 282/448/25
Провадження № 1-кп/282/104/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 14.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Житомир, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Любарського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000005, з якого слідує, що 25 жовтня 2024 року близько 16 год., тобто в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , виявила у одній із кімнат, на столі, грошові кошти у сумі 4000 грн. та у іншій кімнаті будинку на дивані, виявила грошові кошти у сумі 700 грн., які належали ОСОБА_6 та вирішила їх таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, діючи без розриву в часі, обвинувачена, впевнившись, що потерпілий за її діями не спостерігає і вони залишаються непоміченими, потерпілим та іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, викрала належні ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 4700 грн.

З викраденим майном ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину та розпорядилася ними на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 4700 гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

28 березня 2025 року між прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за згодою потерпілого ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.4 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України. Також, у даній угоді зазначено роз`яснення обвинуваченій, захиснику, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені ст.473 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що вона підтримує укладену між нею, захисником та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згодна, угода є добровільною, вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.4 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України, які їй були роз`яснені прокурором та судом.

Захисник угоду про визнання винуватості підтримав, зазначивши, що угода відповідає вимогам КПК та КК України, не суперечить правам обвинуваченої та не заперечував проти її затвердження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду та просив затвердити, так як угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

Крім того, прокурором надано письмову згоду потерпілого ОСОБА_6 на укладення прокурором угоди про визнання винуватості.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченої повне порозуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо неї обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Враховуючи, що укладена між прокурором та обвинуваченим, захисником угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.75 КК України та укладеної угоди, за якою ОСОБА_4 взяла на себе зобов`язання виконувати всі обов`язки, які будуть покладені на неї судом, суд призначаючи погоджену міру покарання, вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 28 березня 2025 року про визнання винуватості укладену між прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй узгоджене покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , судом не встановлено.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст. 473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1