Справа № 372/2378/25
Провадження 1-кп-281/25
ухвала

19 серпня 2025 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Обухівського районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження №0000496 від 02.03.2025 про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив затвердити укладену між обвинуваченим та потерпілою угоду про примирення.

Обвинувачений та потерпіла сторона у судовому засіданні умови угоди підтвердили та просили її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у затвердженні угоди про примирення, оскільки угода не відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, є нетяжким злочином, що свідчить про можливість укладення угоди про примирення у кримінальних провадженнях такої категорії. Водночас, зазначений злочин передбачений розділом ХI КК України «Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту», та має двооб`єктний склад, а саме: безпосереднім об`єктом даного кримінального правопорушення є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286 КК України, а також його обов`язковим об`єктом виступає життя і здоров`я особи.

В угоді про примирення сторони погодились на призначення ОСОБА_6 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», прийнятим ВР України 16.02.2021 року, з метою більш жорстокого дотримання учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, КК України доповнено ст. 286-1, санкція якої передбачає більш суворе покарання, ніж санкція ст. 286 КК України.

Таким чином, законодавцем виокремлено в окремий склад кримінального правопорушення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з його підвищеною суспільною небезпечністю порівняно з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1ст. 286 КК України. Для задоволення інтересу суспільства (публічного інтересу), який полягає у суворому покаранні осіб, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Окрім цього відповідно до ч.2 ст.65 КК України при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Зі змісту зазначених вище положень вбачається, що домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

Санкція ч. 1 ст. 286-1 КК України, передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Як вже зазначалося вище, сторони угоди узгодили покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Однією з обов"язкових умов для застосування до винної особи положень ст.69 КК України є наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання.

Проте, приписи ст.69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тобто для застосування положень ст.69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження.

Враховуючи зазначені в угоді обставини, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання є занадто м`яким та таким, що не відповідає вимогам ст. 65 КК України.

За вказаних обставин умови угоди суперечать вимогам Кримінального кодексу України, не відповідають інтересам суспільства, що є підставою для відмови в затвердженні угоди про примирення, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.474 КПК України.

Враховуючи положення ст. 474 КПК України судове провадження продовжується у загальному порядку.

Також суд роз`яснює, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається (ч .8 ст. 474 КПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 474 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 від 04 липня 2025 року, укладеної в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000496 від 02 березня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Судове провадження продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22 серпня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1