ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 685/185/25

Провадження № 11-кп/820/531/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002701 від 28.08.2025 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 05 червня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 05 червня 2025 року закрито кримінальне провадження та звільнено

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шибена Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого,

від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави 20693,4 грн (двадцять тисяч шістсот дев`яносто три гривні 40 коп.) витрат на проведення Хмельницьким НДЕКЦ у 2024 та 2025 роках експертиз №№ 10897-ІТ, 14264-ІТ, 619-ІТ, 2762-ІТ та 10901-ІТ.

Скасовано арешт, накладений на автомобіль марки і моделі Mazda 626 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та на автомобіль марки і моделі ГАЗ 53 САЗ з державним номерним знаком НОМЕР_2 , згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2024 року № 686/23522/24.

Речові докази:

- автомобіль Mazda 626 д.н.з. НОМЕР_1 повернуто користувачу ОСОБА_10 ;

- автомобіль САЗ 3507 д.н.з. НОМЕР_2 повернуто користувачу ОСОБА_6 .

За ухвалою суду, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 27 серпня 2024 року, близько 15 год. 30 хв., керуючи автомобілем «САЗ 3507» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині автодороги Р-48, зі сторони с.Підліски в напрямку селища Теофіполь, Хмельницького району, Хмельницької області, в порушення вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, діючи з кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, на 134 км + 200 м вказаної автодороги, здійснив виїзд на узбіччя своєї смуги руху, та надалі не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не зайнявши відповідне крайнє положення на проїзній частині, із вказаного узбіччя, розпочав виконувати маневр лівого повороту на прилеглу польову дорогу, в результаті чого допустив зіткнення задньою лівою частиною автомобіля «САЗ 3507» державний номерний знак НОМЕР_2 із передньою частиною автомобіля «Mazda 626» державний номерний знак НОМЕР_1 , який під керуванням ОСОБА_8 , рухався по проїзній частині автодороги Р-48, зі сторони с.Підліски в напрямку селища Теофіполь.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху водію автомобіля «Mazda 626» з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня, множинних забійних і різаних ран м`яких тканин голови і обличчя, саден шкіри голови і обличчя, закритої травми грудної клітки, закритого перелому ІV ребра зліва по передній аксілярній лінії без зміщення, забою грудної клітки і черевної стінки, множинних саден шкіри кінцівок в сукупності за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли тривалий розлад здоров`я.

В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Теофіпольського районного суду від 05.06.2025 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 на підставі ст. 46 КК України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вказує про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вироком Теофіпольського районного суду від 02.08.2022, яким його засуджено за ч. 2 ст. 367 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями, строком на 2 роки, без призначення штрафу, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 2 місяці.

Вказаний вирок набрав законної сили 02.09.2022, а отже на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - 27.08.2024, ОСОБА_6 вважався судимим та не належав до категорії осіб, які вчинили кримінальне правопорушення вперше.

Доводи суду про те, що обвинувальний акт не містив відомостей про судимість ОСОБА_6 не можуть мати правового значення для оцінки обґрунтованості застосування ст. 46 КК України, оскільки суд зобов`язаний перевірити наявність усіх законних підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, незалежно від того, чи включені відповідні відомості до обвинувального акта прокурором.

Крім того, в ході судового розгляду клопотання прокурор надав суду відомості про судимість ОСОБА_6 та копію вироку Теофіпольського районного суду від 02.08.2022, які були безпосередньо досліджені судом.

Отже, висновок суду про те, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим, є помилковим.

ОСОБА_6 не міг вважатися таким, що вперше вчинив кримінальне правопорушення, що виключає можливість його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримку доводів поданої ним апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 , які у задоволенні апеляційної скарги прокурора просили відмовити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Таким вимогам ухвала Теофіпольського районного суду від 05.06.2025 року не відповідає.

Так, задовольняючи клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України суд першої інстанції виходив з того, що обвинувачений ОСОБА_6 , вперше вчинив необережнй нетяжкий злочин, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, примирився з потерпілим ОСОБА_11 , відшкодував завдані ним збитки, будь-яких претензій майнового та немайнового характеру до обвинуваченого у потерпілого немає, а тому наявні підстави для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки він зроблений із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п.1 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

При призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком (ч. 3 ст.55 КК України).

З матеріалів кримінального провадження видно, що вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2022 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 367 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями строком 2 роки без штрафу.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування основного покарання звільнено з випробуванням з призначенням іспитового строку один рік два місяці, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Вказаний вирок набрав набрав законної сили 02 вересня 2022 року.

Отже, строк погашення судимості ОСОБА_6 за вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2022 року сплинув 02 вересня 2024 року.

Таким чином, на час вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - 27 серпня 2024 року, у нього не була погашена або знята судимість за вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2022 року, тобто він не був особою, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин.

За таких обставин, суд першої інстанції не мав підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України.

Твердження суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не містить відомостей про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності згідно вироку Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2022 року, та що у ньому зазначено про відсутність судимостей в порядку ст. 89 КК України, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості враховувати цю обставину для відмови у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає безпідставними.

Під час розгляду клопотання потерпілого ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України суд першої інстанції мав перевірити наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на зазначеній підставі.

Крім того, під час судового розгляду клопотання прокурором були надані суду першої інстанції відомості про судимість ОСОБА_6 та копія вироку Теофіпольського районного суду від 02.08.2022, які були досліджені судом під час розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та мали бути взяті до уваги при вирішенні клопотання потерпілого.

Враховуючи допущене судом першої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ухвала Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 05 червня 2025 року щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 05 червня 2025 року, якою закрито кримінальне провадження та звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням з потерпілим скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: