Справа № 134/744/25
УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2025 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника виправного центру ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ща Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, українця, до засудження мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

08 травня 2025 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у якому він просить на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовільнити, посилаючись на те, що він певний час працював, на даний час не працює, оскільки коли він працював на контрагентському об`єкті та в майстерні установи, він користувався своїм правом на побачення із сім`єю, тому установа більше не укладала з ним трудового договору. Зазначив, що стягнення до нього і заохочення не застосовувалися. Він відбув передбачену законом частину покарання, яка надає йому право на умовно-дострокове звільнення.

Представник виправного центру вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_5 в повній мірі не довів своє виправлення, характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не має, не працює.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вважає його передчасним, засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, не працює, не проявляє ініціативу для працевлаштування.

Заслухавши думку засудженого, представника виправного центру, прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обґрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою КК України, тобто є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024 року, яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначено йому покарання у виді до 1 року обмеження волі, зараховано в строк покарання час попереднього ув`язнення з 16.07.2024 до 14.08.2024 виходячи із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_5 з 18.11.2024 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)»

По прибутті в установу, засуджений ОСОБА_5 , був працевлаштований згідно строкового трудового договору № Т -239-24 від 05.12.2024 року по 06.01.2025 рік на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика», згідно цивільно-правового договору № Ц-17-25 від 09.01.2025 року по 10.02.2025 рік засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований в майстерні установи. На даний час не працює.

Згідно характеристики ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не має. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Мали поодиноку випадки вживання алкоголю. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Фізкультура і спорт».

Під дію ст. 82 КК України засуджений ОСОБА_5 за формальними ознаками підлягатеме по відбуттю 1/3 частини строку покарання, а саме 18.01.2025 року. Рішенням комісії ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» протокол № 2 від 28.01.2025 року засудженому ОСОБА_5 було відмовлено комісією установи в застосуванні ст. 82 КК України, як особі яка не стала на шлях виправлення.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_5 за формальними ознаками підлягатиме по відбуттю 1/2 частини строку покарання 18.03.2025. Рішенням комісії державної установи «Крижопільський (ВЦ №113)» протокол № 2 від 28.01.2025 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як особі яка не стала на шлях виправлення. Застосуванню ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню засуджений ОСОБА_5 за формальними ознаками підлягатиме по відбуттю 1/2 частини строку покарання 18.03.2025. Рішенням комісії, державної установи «Крижопільський (ВЦ №113)» протокол № 8 від 26.03.2025 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено комісією установи в умовно-достроковому звільненні, як особі яка не довела свого виправлення.

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень, засуджений ОСОБА_5 за весь час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не має.

Як вбачається з довідки про доходи, за період відбування покарання дохід засудженого ОСОБА_5 склав 8549, 10 грн.

Станом на 20 травня 2025 року засуджений ОСОБА_5 відбув 1/2 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання складає 3 місяці 28 днів.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Висновок про те, що засуджений довів своє виправлення, передбачає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_5 , суд не вбачає підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Дотримання режиму відбування покарання, ввічливі відносини з працівниками адміністрації установи виконання покарання, а також виконання їх законних вимог є виключно обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки.

Рішенням комісії державної установи «Крижопільський виправний центр (№113)» (витяг з протоколу № 8 від 26.03.2025 року) відмовлено в порушенні клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_5 , як такому, що не довів свого виправлення.

Наведені обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення. Даних про його зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці в період відбування покарання, які б засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, судом не встановлено.

Враховуючи відсутність однієї з підстав, передбачених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, суд дійшов висновку у задоволенні заяви відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим у той же термін після отримання її копії.

Суддя