Сарненський районний суд
Справа № 572/2275/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

представника КП «ОПЛ с.Орлівка» - ОСОБА_5

особи, відносно якої вирішується питання продовження застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_6

розглянувши в м.Сарни у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні №1-в-517/25/572/2275/25 заяву голови комісії Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Сарненського районного суду Рівненської області надійшла заява голови комісії Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Подана заява обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання : параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу, з вираженим змішаним дефектом.

Ухвалою суду відносно останнього застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, який в подальшому змінений, відповідно, на посилений і звичайний нагляд.

На даний час ОСОБА_6 продовжує хворіти, а тому, з урахуванням відсутності ознак повноцінної ремісії хронічного психічного захворювання, враховуючи повну втрату соціальних зв`язків, відсутність повноцінної критики до свого стану та скоєного, а також відсутність достатнього розуміння пацієнтом необхідності постійного прийому ліків, останній на даний час потребує продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу із звичайним наглядом до 6 місяців.

В судовому засіданні представник лікувального закладу заяву підтримала, дала пояснення відповідно до її змісту.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву, зазначає, що вимоги є обґрунтованими, через що підлягають до задоволення.

ОСОБА_6 в судовому засіданні просив змінити застосовані примусові заходи медичного характеру на амбулаторне лікування по місцю проживання.

Захисник в судовому засіданні просив врахувати висновок комісії лікарів.

Заслухавши в судовому засіданні учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відносно ОСОБА_6 ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2007 року за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121, ч.2 ст.194 КК України, застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, які змінені в подальшому ухвалами Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2014 року та Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 грудня 2017 року на госпіталізацію до психіатричного закладу із посиленим та звичайним наглядом.

В подальшому застосовані щодо ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом продовжувались ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 12 листопада 2024 року.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів відносно особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №200 від 24 квітня 2025 року ОСОБА_6 страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу, з вираженим змішаним дефектом.

В результаті проведеного лікування і комплексу реабілітаційно-лікувальних заходів в клінічній картині захворювання не спостерігається стабілізація психічного стану хворого.

За висновком комісії останній за психічним станом в свідомості, орієнтаційні реакції збережені в місці, часі, власній особі, на запитання відповідає тихим голосом, активності не проявляє, підозрілий, насторожений; мислення малопродуктивне, не послідовне, паралогічне; продовжує звинувачувати рідних в поганому ставленні до нього, критика власного стану відсутня.

З огляду на наведене - ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Також частинами 2, 3 статті 514 КПК України визначено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок зміни у стані її здоров`я відпала потреба у раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 КК України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається акт комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Крім цього, відповідно до ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» - продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або зміну застосування такого заходу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише за наявності підстав, протягом часу, за яким було проведено госпіталізацію; у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад шість місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр) повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно з пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» суд може продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

Частиною 3 статті 95 КК України визначено, що у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через змінення психічного стану особи на краще, суд може передати її на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність у стані ОСОБА_6 позитивної динаміки від проведеного лікування, враховуючи наданий суду висновок комісії лікарів, суд вважає, що на даний час за своїм психічним станом останній потребує продовження примусового лікування в психіатричному закладі.

Отже, суд дійшов висновку, що заява голови комісії Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.95 КК України, ст.ст.514, 537, 539 КПК України, ст.ст.17, 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», -

УХВАЛИВ :

Заяву голови комісії Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про продовження примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном до 6 місяців.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя