Справа №766/2761/25
н/п 1-кп/766/3324/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

?прокурора ОСОБА_3 ,

?обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000471 від 18.02.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області, громадянина України, неодруженого, із вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, на момент вчинення злочину стрільця 1 відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат»

у вченні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 413 Кримінального кодексу України (надалі КК України),

після судового засідання у нарачій кімнаті постановив ухвалу про таке:

І. Формулювання обвинувачення

Відповідно до висунутого обвинувачення органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді стрільця 1 відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», 24.02.2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи на територій Херсонської області, діючи з необережності, а саме кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинний був і міг їх передбачити, в порушення ст. ст. 9, 11, 16, 49, 119, 120, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», п. 2 Розділу Х Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 за №359, п. 13 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна в Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 04.08.2000 року №1225, не забезпечив збереження ввіреного йому у встановленому законному порядку для службового користування зброю та військове майно, внаслідок чого втратив: 5,45 мм. АКС-74 № НОМЕР_2 в кількості 1 шт., вартістю у розмірі 542,00 грн; магазини секторні до АК-74 в кількості 4 шт., вартістю у розмірі 77,64 грн; багнет-ніж в кількості 1 шт., вартістю у розмірі 68,00 грн; сумка брезентова до секторних магазинів АК-74 в кількості 1 шт., вартістю у розмірі 2,70 грн; ремінь ружейний тісмяний уніфікований в кількості 1 шт., вартістю у розмірі 5,28 грн; пенал до АК-74 в зборі в кількості 1 шт., вартістю у розмірі 1,00 грн; мастилка в кількості 1 шт., вартістю у розмірі 0,60 грн; 5,45 мм. набої з кулею ПС (С60-82-539) в кількості 120 шт., вартістю у розмірі 34,80 грн; 9 мм пістолет Макарова ПМ в кількості 1 шт. вартістю у розмірі 224,00 грн; магазин до пістолету ПМ у кількості 2 шт., вартістю у розмірі 10,56 грн; набої 9 мм ПМ у кількості 16 шт., вартістю у розмірі 9,76 грн; кобур напівзакритий ПМ у кількості 1 шт., вартістю 55,00 грн; бронежилет Корсар МЗМ 1-4 кл. захисту в кількості 1 шт., вартістю у розмірі 5800 грн; протикулевий шолом каска 1М - в кількості 1 шт., вартістю у розмірі 2170 грн, а також не забезпечив схоронність майна, тим самим втратив ввірене у службове користування військове майно, внаслідок порушення правил його зберігання, чим завдав збитків державі, на загальну суму 9001,34 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою ст. 413 КК України, об`єктивною стороною якого є втрата ввіреної для службового користування зброї, іншого військового майна внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинена в умовах воєнного стану

ІІ. Зміст та обґрунтування клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності

15.07.2025 у судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України, оскільки він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального провадження і добровільно відшкодував завданні збитки.

До клопотання обвинувачений приєднав довідку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 27.05.2025 року №169 про те, що шкода завдана державі втратою майна, в тому числі зброї та боєприпасів, відшкодована в повному обсязі з урахуванням вимог постанови КМ України від 15.07.2020 року №604 «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості». Заборгованість відсутня.

В судовому засіданні обвинуваченому було роз`яснено, що він має право на судовий захист, внаслідок якого, в разі недоведеності прокурором його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення поза розумним сумнівом, обвинувачений має право на виправдувальний вирок. Проте, обвинувачений наполягав на задоволенні клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, зазначив, що надана довідка про відшкодування шкоди є належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом обставин щодо відшкодування обвинуваченим завданої шкоди в повному обсязі.

ІІІ. Мотиви Суду

Згідно з частиною першою ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до роз`яснень пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України. Звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе лише за умови, якщо особою вчинено суспільно небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом правових підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності, вичерпний перелік яких наведено у Кримінальному кодексі України.

Статтею 44 КК України визначено правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності. Особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Чинний КПК України надає стороні кримінального провадження право звернутися з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 частини третьої ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. 4-8 частини першої або частини другої ст. 284 цього Кодексу.

Згідно п. 1 частини другої ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Отже, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Згідно з ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою ст. 413 КК України є необережним нетяжким злочином. Відповідно до встановлених обставин ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин та під час його вчинення у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не перебував.

Крім того, у судовому засідання обвинувачений щиро розкаявся, вину визнав, висловив жаль з приводу вчиненого.

Документи, що надані до Суду з приводу відшкодування завданої шкоди свідчать про те, що шкоду відшкодовано в повному обсязі.

В судовому засіданні обвинуваченому Судом роз`яснено положення статті 285 КПК України і шляхом опитування Суд переконався, що обвинувачений

чітко розуміє зміст та характер висунутого проти нього обвинувачення,

розуміє, що має право на судовий розгляд кримінального провадження, під час якого прокурор буде зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, яке інкримінується,

добровільно без примусу визнає свою винуватість у вчиненому діянні, що йому інкримінується,

розуміє щодо наслідків закриття кримінального провадження за нереабілітуючих обставин.

Отже, у судовому засіданні не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали звільненню ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям виходячи з того, що ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодував завдані ним збитки. Суд також враховує позицію сторони обвинувачення, яка зводиться до того, що прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Відтак, встановлені в судовому засіданні умови, які передбачені кримінальним законом, дають всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

ІV. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при постановлені цієї ухвали

Закриття кримінального провадження на підставі ст. 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям, що є нереабілітуючою підставою.

Відповідно до висновку Верховного Суду нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. (постанова від 29.09.2021 у справі№ 342/1560/20, провадження № 51-2331км21)

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду. (постанова ВП ВС від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, провадження N 13-47кс20)

Отже, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким завершується кримінальне провадження, вирішує питання:

про скасування арешту у відповідності зі ст. 174 КПК України;

щодо речових доказів у відповідності зі ст. 100 КПК України;

щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124, 126 КПК України,

Водночас, за даними кримінального провадження відомостей, що стосуються виконання (реалізації) статей 100, 124, 126, 174 КПК України, не надходило,

З цих підстав,

керуючись статтями 284, 285 314, 368-372, 376, 392, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям задовольнити.

2. Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000471 від 18.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вченні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 413 Кримінального кодексу України закрити.

3. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 413 Кримінального кодексу України на підставі ст. 45 Кримінального кодексу України, у зв`язку з дійовим каяттям.

4. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

5. Ухвала, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальнім кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

6.Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

СуддяОСОБА_1