Справа №: 127/5370/25
Провадження №: 1-кп/127/185/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 17.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дунаївці Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого гранатометником 1 відділення 2 взводу ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, згідно ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до вимог п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», окрім іншого, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням фізичними особами спеціальних правил та порядку зберігання й використання боєприпасів.

Згідно до п. 1 додатку № 1 до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-ХІІ від 17.06.1992, окрім іншого, до видів майна, що не може перебувати у власності громадян належать боєприпаси.

Пунктом 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, передбачено, що дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку й використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій із метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Відповідно до вимог п. 2 Положення, окрім іншого, передбачено, що до предметів, матеріалів і речовин, на які поширюється дозвільна система, належать, окрім іншого, вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна й гладкоствольна), бойові припаси до неї.

Згідно п. 9 Положення, окрім іншого, видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, облік, охорону, перевезення й використання предметів, матеріалів і речовин здійснюється на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну й гладкоствольну), бойові припаси до неї у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ.

Пунктом 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, (далі - Інструкція) передбачено, окрім іншого, що здійснюючи дозвільну систему, органи поліції відповідно до законодавства України видають громадянам дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України солдат стрілець відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прибув з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) ОСОБА_3 у невстановлені час, день та місці але не пізніше січня 2025 року солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, придбав у невстановлений спосіб вибухові речовини.

Придбавши вказані вибухові речовини солдат ОСОБА_3 , переклав їх до транспортного засобу марки Toyota Corolla, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким користується у повсякденному житті та продовжив їх там зберігати.

У подальшому, 23.01.2025 в зазначеному транспортному засобі, який знаходився на той час за адресою: м. Вінниця по вул. Пирогова ГСК «Поляна - 2» проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області, в ході якого з багажного відділення виявлено та вилучено вибухові речовини загальною вагою 4 кілограми, які ОСОБА_3 попередньо придбав та зберігав.

Відповідно до висновку експерта від 31.01.2025 № СЕ-19/102-25/2065-ФХВР вилучена в ході обшуку вибухова речовина є пластичною сумішевою вибуховою речовиною на основі гексогену, до складу якої входять нафтова олива та алюмінієва пудра вагою 2 кілограми та висновку експерта від 03.02.2025 № СЕ-19/102-25/20656-ФХВР вилучена в ході обшуку вибухова речовина є пластичною сумішевою вибуховою речовиною на основі гексогену, до складу якої входять нафтова олива вагою 2 кілограми.

У ході підготовчого судового засідання учасники судового провадження зазначили, що між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 30.03.2025 досягнуто угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 17.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

Згідно із ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Судом встановлено, що між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 30.03.2025 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Як вбачається зі змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди, щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 58 КК України замінити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на 1 рік службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в доход держави 10% грошового забезпечення.

У ході підготовчого судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання угоди та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у результаті затвердження угоди судом.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив про те, що свою вину у інкримінованому йому злочині він визнає повністю та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполіг на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 30.03.2025 та ухвалити вирок, яким визначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 вважав, що угода про визнання винуватості від 30.03.2025 підлягає затвердженню та призначенню ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У ході підготовчого судового засідання встановлено, що угода про визнання винуватості від 30.03.2025 укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз, дана угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Сторонами угоди враховано фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що останній раніше не судимий, за місцем проходження служби характеризується позитивно, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради № 522 від 24.01.2025 ОСОБА_3 під диспансерним спостереженням в закладі не перебуває, за медичною допомогою в заклад не звертався, на стаціонарному лікування не перебуває. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» № 29/931 від 30.01.2025 ОСОБА_3 неодноразово перебував на лікуванні у закладі, на обліку не перебуває. Крім того, судом враховано, що ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 17.08.2018 ОСОБА_3 є учасником бойових дій.

Також, враховано обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що обвинувачений тривалий час перебував на військовій службі та здійснював захист Держави, являється учасником бойових дій і відсутність обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відповідно із ч. 1, ч. 2 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених ч. 3 ст. 475 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 30.03.2025 укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 підлягає затвердженню та призначенню обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2025 підлягає скасуванню.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 370, ст. 373, ст. 474, ст. 475, ст. 615 КПК України, ст. 65, ст. 69 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 30.03.2025 укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 17.01.2025.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України замінити ОСОБА_3 призначене судом покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі на 1 (один) рік службового обмеження з відрахуванням 10% грошового забезпечення в доход держави.

Строк відбування покарання рахувати з дня набранням вироком законної сили.

Речові докази, а саме: пластичну сіру речовину, схожу на вибухову речовину, яка поміщена до спеціального пакету НПУ Вибухотехнічна служба АВ 2012576, первинну упаковку в якій знаходяться досліджувані речовини, які поміщено до спеціального пакету Україна МВС експертна служба 5469667, пластичну речовину білого кольору, схожу на вибухову в двох темно зелених упаковках із надписом CHARGE DENOLITION M112 WITH TAGGANT (1-1/4 LBS COMP C-4) MA-06L034-18, які поміщено до спеціального пакету НПУ Вибухотехнічна служба АВ 3003713, первинну упаковку в якій знаходяться досліджувані речовини, які поміщено до спеціального пакету Україна МВС експертна служба 6127636, змив з ручок білого поліетиленового пакету «АТБ», який поміщено до паперового конверту, які зберігаються в камері зберігання речових доказів знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведену експертизу на користь держави у сумі 7 959 грн.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2025 скасувати.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк цілодобового домашнього арешту з моменту застосування, тобто з 11.02.2025 по 07.04.2025 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту, що відповідають одному дню позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: