Справа № 766/9205/24
н.п 1-кп/766/2485/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за процедурою спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.04.2024 року за № 000381 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Туркменістану, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на території України введено режим воєнного стану, не пізніше 01.08.2022 (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена), перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Херсон, діючи умисно, з метою надання допомоги державі-агресору добровільно зайняла посаду, мовою оригіналу «начальника аналитического отдела налоговой службы Херсонской области», який діє у складі т.зв. «налоговой службы Херсонской области» - незаконного правоохоронного органу, створеного РФ на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_5 , діючи умисно, від імені та в інтересах країни-агресора та окупаційних органів влади, виконувала службові обов`язки на посаді т.зв. «аналитического отдела налоговой службы Херсонской области», безпосередньо сприяючи представникам окупаційної адміністрації у становленні незаконно створеного правоохоронного органу т.зв. «налоговой службы Херсонской области», та забезпечуючи його належне функціонування, шляхом виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій (організовувала роботу підрозділу у складі окупаційного органу, приймала управлінські рішення щодо збору, узагальнення та систематизації відомостей стосовно суб`єктів господарювання в умовах окупації та надходження податків до бюджету країни-агресора тощо).

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.7 ст. 111-1 КК України, тобто у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Вказане кримінальне провадження здійснювалось за відсутності ОСОБА_5 у зв`язку з її ухиленням від органу досудового розслідування та суду.

Ухвалою слідчого судді Завадського районного суду м. Миколаєва від 01.04.2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000034 від 16.01.2023 року.

Під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_5 та повідомлення про підозру публікувалися в засобах масової інформації у газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Згідно із ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.09.2024 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.7 ст. 111-1 КК України, проведено відповідно до ч.3 ст.323 КПК України, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia).

Повідомлення, виклики та процесуальні документи відносно ОСОБА_5 здійснювались усіма можливими способами, зокрема шляхом оприлюднення їх у газеті "Урядовий кур`єр", офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та Херсонського міського суду Херсонської області, що відповідає встановленим вимогам кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , належним чином повідомленою про проведення відносно неї досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про її намір ухилитися від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнєю її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 вважає недоведеною винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому їй злочину, оскільки на його думку, стороною обвинувачення не було доведено, без розумного сумніву, вину ОСОБА_5 у пред`явленому їй обвинуваченню, а саме доведено добровільність зайняття посади ОСОБА_5 , покази свідків просив оцінити критично, жодний зі свідків не підтверджував добровільність зайняття посади.

Також вказував на невірність кваліфікації діям обвинуваченої, оскільки орган «налоговая служба Херсонской области російської федерації» не є правоохоронним органом, основне завдання цього органу відповідно до відомостей, що містяться у відкритих ресурсах інтернету, є контроль правильності нарахування податків та зборів, що не відноситься до правоохоронних.

Тому просив суд ухвалити виправдувальний вирок.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги досліджені у судовому засіданні, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_6 , яка пояснила в судовому засіданні, що в липні жовтні 2022 року працювала прибиральницею в «налоговой инспекции Херсонской области рф» за адресою: м. Херсон, прос.Ушакова, 75. Графік її роботи був кожного дня. Вона також займалась прибиранням кабінетів, в тому числі кабінету, що розташовувався на третьому поверсі, де перебувала ОСОБА_5 . Остання займала там посаду начальника якогось відділу, та була керівником профсоюзу. ОСОБА_5 поводила себе на роботі звичайно, невимушено. Також вказувала, що вона писала заяву в кабінеті ОСОБА_5 щодо можливості входження до профсоюзу «налоговой инспекции» .

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що в червні жовтні 2022 року він працював охоронцем в «налоговой инспекции Херсонской области рф» за адресою: м. Херсон, прос.Ушакова, 75, працював позмінно, не кожного дня. Десь на початку серпня 2022 року начальник «налоговой инспекции рф» ОСОБА_8 представив йому жінку, ОСОБА_5 , як начальника відділу реєстрації «налоговой инспекции». ОСОБА_5 він бачив кожного разу до 20 жовтня 2022 року в ті дні, коли він був на зміні в «налоговой инспекции». Вона приходила на роботу до 9 ранку, а виходила о 16.00 год. Він вважає, що ОСОБА_5 добровільно працювала в так званій «налоговой инспекции», оскільки ніхто нікого не примушував, ті хто не хотів працювати на окупаційну владу - ті не працювали.

-показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, шо в серпні жовтні 2022 року він працював охоронцем в так званій «налоговой инспекции Херсонской области рф», що була створена окупаційною владою російської федерації. У так званій «налоговой инспекции» начальником відділу працювала ОСОБА_5 . Вона була представлена йому безпосереднім його керівником Лебідь. ОСОБА_5 займалася питаннями реєстрації фізичних осіб і працювала до 20 жовтня 2022 року. Вона приходила на роботу кожного дня в ті, дні коли він був на зміні.

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 19.05.2023, в ході якого свідок ОСОБА_7 , впізнав на фото №2 ОСОБА_10 , яка в період тимчасової окупації м. Херсона працевлаштувалась до т.зв. «налоговой инспекции Херсонской области» на посаду «начальника відділу реєстрації фізичних осіб».

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 20.06.2023, в ході якого свідок ОСОБА_7 , впізнав на фото №1 ОСОБА_5 , яку в період червня - жовтня 2022 року він неодноразово бачив в будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , де він працював охоронником, де ОСОБА_5 працювала начальником аналітичного відділу в окупаційній «Федеральной налоговой службе Херсонской области».

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 19.05.2023, в ході якого свідок ОСОБА_9 , впізнав на фото №2 ОСОБА_10 , яка працювала у т.зв. «налоговой инспекции Херсонской области» на посаді начальника відділу реєстрації підприємців, здійснювала їх реєстрацію, видавала їм документи згідно російського законодавства».

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 20.06.2023, в ході якого свідок ОСОБА_9 , впізнав на фото №1 ОСОБА_5 , яку в період червня - жовтня 2022 року він неодноразово бачив в будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , де він працював охоронником, де ОСОБА_5 працювала начальником аналітичного відділу в окупаційній «Федеральной налоговой службе Херсонской области».

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 11.05.2023, в ході якого свідок ОСОБА_11 , впізнав на фото №2 ОСОБА_5 , яка працювала у т.зв. «налоговой службе Херсонской области» на посаді керівника одного із відділів в період тимчасової окупації міста Херсон.

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 20.06.2023, в ході якого свідок ОСОБА_12 , впізнав на фото №1 ОСОБА_5 , яку в період червня - жовтня 2022 року він неодноразово бачив в будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 працювала начальником аналітичного відділу в окупаційній «Федеральной налоговой службе Херсонской области».

-протоколом обшуку від 01.02.2024, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2024 у житловій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:

1)«Служебная записка ОСОБА_13 » від 28.09.2022 на 1арк.;

2)Випуск газети «Надднепрянская правда» від 21.07.2022 №4 в 1 прим.;

3)Накопичувач «MaxtorGB» s/n 9QMA87K6, 1 шт.;

4)Службові записки підписані ОСОБА_5 за 2018 рік, 3 шт. на 3 арк.;

5)Акт від 20.04.2016 на 3 арк.;

6)Доповідна записка від 19.07.2018 на 1 арк.;

7)Протокол від 06.11.2018 на 2 арк.;

8)Світлокопія особової картки ОСОБА_5 на 10 арк.;

9)Накопичувач «WD» 150 GB s/n WMAP42054703, 1 шт.;

10)Накопичувач «Samsung» s/n S20BJDWS904841, 1 шт.;

11)Накопичувач «Seagate» 1 Tb s/n Z9A55S9W, 1 шт.;

12)Системний блок з біркою «10480408», 1 шт.;

13)Моноблок «Asus» s/n 86LMVD045974, 1 шт.

Постановою слідчого від 01.02.2024 року виявлені та вилучені під час обшуку речі були визнані речовими доказами.

Документами, отриманими в ході тимчасового доступу до речей і документів з матеріалів кримінального провадження № 000072 від 10.05.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2024, а саме:

-«налоговая служба Херсонской области, приказ №5 дата 11.07.2022, документ «Инвентаризационная опись основного средства, метоположение Херсонская обл., г. Новая Каховка, ул. Горького, д.11-а, Расписка»;

-«налоговая служба Херсонской области, приказ №5 дата 11.07.2022, документ «Инвентаризационная опись основного средства, метоположение г. Херсон, ул. Илюши Кулика, д. 143-а, Расписка»;

-«налоговая служба Херсонской области, приказ №5 дата 11.07.2022, документ «Инвентаризационная опись основного средства, метоположение г. Херсон, ул. Илюши Кулика, д. 143-а, Расписка»;

-«налоговая служба Херсонской области, приказ №5 дата 11.07.2022, документ «Инвентаризационная опись основного средства, метоположение г. Херсон, ул. Ушакова, д. 75, Расписка»;

-«налоговая служба Херсонской области, приказ №5 дата 11.07.2022, документ «Инвентаризационная опись основного средства, метоположение Херсонская обл., г. Скадовск, ул. Володарского, д. 32-а, Расписка»;

-«налоговая служба Херсонской области, приказ №5 дата 11.07.2022, документ «Инвентаризационная опись основного средства, метоположение Херсонская обл., г. Берислав, ул. 1-го Мая, д. 234, Расписка»;

-«налоговая служба Херсонской области, приказ №5 дата 11.07.2022, документ «Инвентаризационная опись основного средства, метоположение Херсонская обл., г. Голая Пристань, ул. 1-го Мая, д. 19, Расписка»;

-«налоговая служба Херсонской области, приказ №5 дата 11.07.2022, документ «Инвентаризационная опись основного средства, метоположение Херсонская обл., г. Геническ, ул. Братьев Коваленко, д. 60, Расписка»,

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08.05.2024, під час якого із матеріалів кримінального провадження №0000072 від 10.05.2022 було вилучено вищевказані документи.

-документами, отриманими в ході тимчасового доступу до речей і документів на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від02.05.2024 з матеріалів кримінального провадження № 0000072, що містять рукопісні підписи, виконані від імені обвинуваченої ОСОБА_5 , зокрема «Инвентаризационная опись основного средства» з підписом «начальника отдела ОСОБА_5 »

-висновком експерта від 22.02.2024 №СЕ-19/122-24/820-ПЧ, згідно якого досліджуваний підпис від імені ОСОБА_5 у графі «Начальник аналитического отдела Налоговой службы Херсонской области» наданої експерту на долідження «Служебной записки» з резолюцією від 28.09.2022 виконаної від імені ОСОБА_5 , виконаний гр. ОСОБА_5 .

-висновком експерта від 15.05.2024 №СЕ-19/115-24/8816-ПЧ, згідно якого рукописний підпис, розташований на зворотній сторінці документу із заголовком «ИНВЕНТАРИЗАЦИОННАЯ ОПИСЬ основных средст … Херсонская обл., г. Голая Пристань, ул. 1-го Мая, д. 19» у графі «Нач. Аналитического отдела ОСОБА_13 » виконаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, висловленої в постанові від 11.02.2020 у справі №761/33311/15-к, під час розгляду кримінального провадження, даючи оцінку допустимості доказу, суд має проаналізувати критерії допустимості таких доказів, як: законність джерела, законність способу отримання, процесуальне оформлення перебігу й результатів слідчої дії.

Так, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні наведені вище письмові докази та покази свідків та надавши їм належну правову оцінку, відповідно до вимог ст.94 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, враховуючи, що показання свідків є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими письмовими доказами, які, на думку суду, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає.

Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

За викладених підстав суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.7 ст.111-1 КК України в об`ємі пред`явленого обвинувачення, надані докази суд визначає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України, будь-яких порушень вимог діючого законодавства під час розгляду кримінального провадження не встановлено, достовірними, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Питання щодо добровільності зайняття посади:

Посилання сторони захисту щодо відсутності доказів добровільності зайняття ОСОБА_5 посади у незаконному правоохоронному органі, суд відхиляє виходячи з того, що на свідомий і добровільний характер дій обвинуваченої вказує сам характер таких дій, їх послідовність, тривалість у часі та подальший розвиток.

Суд вважає, що обвинувачена усвідомлювала факт окупації та агресії з боку рф, створення окупаційною владою незаконних органів, зайняття посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території в умовах війни, здійснювала свідомо, умисно, добровільно за власним волевиявленням.

Показання допитаних судом свідків підтверджують добровільність дій ОСОБА_5 , та не доведеність існування будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що до останньої застосовувалися заходи фізичного та/або психічного примусу, внаслідок застосування якого ОСОБА_5 вимушено зайняла посаду у незаконно створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території органі.

В матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 діяла не добровільно, виконувала обов`язки під психічним впливом та фізичним примусом, та дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала їй чи іншим особам, або інтересам держави.

Питання щодо того чи відноситься податкова служба до правоохоронних органів:

Відповідно до частини першої ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

На сьогодні єдиним чинним нормативно-правовим актом, який визначає орієнтовний перелік правоохоронних органів України, є Закон України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року № 3781-XII, в абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 2 якого визначено, що правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Тобто законодавець пов`язує правоохоронні органи зі здійсненням ними однієї з двох функцій: правозастосовної або правоохоронної.

Поняття «правозастосування», «правозастосовна функція», «правозастосовна діяльність» охоплює вчинення дій зі встановлення обставин події, їх юридичної кваліфікації та прийняття правозастосовного акта в межах компетенції того чи іншого органу.

Сутність правоохоронної функції держави полягає в забезпеченні правопорядку, в охороні прав, свобод, законних інтересів громадян, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від правопорушень, якими є кримінальні правопорушення (кримінальні проступки, злочини) та адміністративні правопорушення.

Органи державної влади, у тому числі правоохоронні, утворюються та діють на підставі закону, мають визначену законом компетенцію, яка реалізується колегіально або ж одноособово відповідно до передбачених законом владних повноважень.

Тобто правоохоронним може виступати лише орган державної влади, якому згідно із законодавством надані повноваження здійснювати від імені держави владні управлінські функції, який приймає загальнообов`язкові рішення, забезпечуючи їх виконання, у тому числі й примусовими засобами.

Критеріями віднесення органів державної влади до правоохоронних є інституційно-функціональні ознаки, що визначають правовий статус такого органу у системі органів державної влади.

Суд також зазначає, що правоохоронна діяльність це діяльність компетентного органу щодо забезпечення безпосереднього реагування на вчиненні правопорушення у сфері здійснення державних функцій, встановлення і притягнення до юридичної відповідальності осіб, які їх вчинили.

При віднесенні того чи іншого органу державної влади до правоохоронного слід звернути увагу насамперед на те, як визначається відповідний орган у спеціальному нормативно-правовому акті, який регламентує його правовий статус, та на повноваження, які цей орган здійснює.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року № 277 "Про затвердження Положення про Державну Податкову Службу України" визначено, що Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Основними завданнями ДПС є: реалізація державної податкової політики, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків, зборів, платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

В статті 234-2 КУпАП зазначений перелік адміністративних правопорушеннь, повязаних з податками та зборами, який уповноважений розгядати податкові органи в межах своїх повноважень з накладенням на фізичних осіб заходів примусу у вигляді адміністративних штрафів.

Отже, за законодавством України, яке розповсюджується на тимчасово окуповану територію, податкові органи наділені повноваженнями податкового контролю та примусу, тобто мають у собі ознаки правоохоронного органу.

Після окупації військами рф м.Херсону та Херсонської області, не пізніше 01.08.2022 року(більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена) на вказаній території за адресою: м.Херсон, просп.Ушакова окупантами створено незаконний правоохоронний орган «налоговая служба Херсонской области» на захопленій матеріально-технічній базі, яка належить ГУ Державній Податковій службі в Херсонській області, наділивши його всіма необхідними владними повноваженнями, необхідними для здійснення податкового контролю місцевого населення.

Податковим кодексом рф визначено загальні положення, про податкові органи та їх функції та обовязки, де серед іншого зазначено про можливість здійснення податкового контролю (ч.1 ст.82 Податкового кодексу рф), що визнається діяльністю уповноважених органів з контролю за дотриманням законодавства про податки та збори у порядку, встановленому цим кодексом. Податковий контроль проводиться посадовими особами податкових органів у межах своєї компетенції за допомогою податкових перевірок, отримання пояснень платників податків, податкових агентів та платників збору, платників страхових внесків, перевірки даних обліку та звітності, огляду приміщень та територій, що використовуються для отримання доходу (прибутку) в інших формах, передбачених цим кодексом.

Крім того, «Кодекс росийской федерации об административних нарушениях» передбачає право податкового органу накладати адміністративні штрафи за порушення податкового законодавства.

На переконання Суду, наведені обставини, які стосуються повноважень так званої «налоговой службы Херсонской области», свідчать про те, що цей орган наділений правом застосування заходів примусу за невиконання вимог в сфері оподаткування, тобто наділений функцією правоохоронного органу, відтак цілком правомірно віднести цей незаконний орган влади до правоохоронних.

Таким чином, всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду дійти однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.

При призначенні певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкцією ч.7 ст. 111-1 КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчинених злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесено до особливо тяжких, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченої та спричинені наслідки.

Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона є раніше не судимою особою; відомості про наявність утриманців відсутні; дані про її перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра відсутні, перебуває у розшуку з 27.03.2024 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України, згідно якої - юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Тож, враховуючи наведене, зважаючи на те, що ОСОБА_5 переховується від суду, з урахуванням тяжкості і обставин вчиненого кримінального правопорушення, їх невідворотних наслідків, відсутності обставин, що пом`якшують покарання, та враховуючи обставинии, що обтяжують покарання обвинуваченої: вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, з урахуванням особи обвинуваченої, яка є раніше не судимою особою, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання в межах санкцій ч.7 ст. 111-1 КК України лише в умовах ізоляції його від суспільства, з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, а також органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави у повному обсязі.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно із ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

На підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.05.2024 на частину квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної спільної сумісної власності накладено арешт.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 призначається додаткове покарання у виді конфіскації всього майна, яке є її особистою власністю, з метою забезпечення виконання вироку, арешт, накладений на зазначене вище майно, слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, а також органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього належного їй майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, застосований ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.04.2024 року - залишити без змін, до затримання обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та приведення вироку до виконання.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня його фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади та займатись діяльністю рахувати з моменту відбуття ОСОБА_5 основного покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 10601,92 грн. на користь держави у відшкодуванні витрат на залучення експерта.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.05.2024 на частину квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін до виконання в частині конфіскації майна.

Речові докази:

- «Служебну записку ОСОБА_13 » від 28.09.2022 на 1арк.; випуск газети «Надднепрянская правда» від 21.07.2022 №4 в 1 прим.; службові записки підписані ОСОБА_5 за 2018 рік, в кількості 3 шт. на 3 арк.; акт від 20.04.2016 на 3 арк.; доповідну записку від 19.07.2018 на 1 арк.; протокол від 06.11.2018 на 2 арк.; світлокопію особової картки ОСОБА_5 на 10 арк. - зберігати в матеріалах кримінальної справи,

- накопичувач «MaxtorGB» s/n 9QMA87K6; накопичувач «WD» 150 GB s/n WMAP42054703; накопичувач «Samsung» s/n S20BJDWS904841; накопичувач «Seagate» 1 Tb s/n Z9A55S9W; системний блок з біркою «10480408»; моноблок «Asus» s/n 86LMVD045974 - конфіскувати в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст.138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити/надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1