Провадження № 1-кс/750/3511/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого П`ятого СВ (з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м. Києву ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003231 від 08.08.2025, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (останнє відоме місце проживання),

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий П`ятого СВ (з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 за його відсутності.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу України молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки ДУ «Північна виправна колонія (№90)», порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, порушуючи присягу особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, діючи умисно та протиправно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії російської федерації проти України, з власної ініціативи, добровільно в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст.111-1 К України.

Слідчий просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за його відсутності, так як на час звернення до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та оголошений у міжнародний розшук. Крім того, існують підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор клопотання підтримав.

Захисник у вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора, думку захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, якими воно обґрунтовано, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

П`ятим СВ (з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м.Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003231 від 08.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

02.08.2025 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та відповідно до вимог ст.ст. 135, 278 КПК України розміщено на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» та опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 02.08.2025 № 156 (8081). Захиснику було вручено копію повідомлення про підозру.

Крім того, будучи повідомленим про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України, підозрюваний ОСОБА_6 на виклик до слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, 06.08.2025, 07.08.2025 та 08.08.2025 не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, що свідчить про його переховування від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно з листом Управління СБУ в Чернігівській області від 11.06.2025 № 71/22/8-2278 ОСОБА_6 на даний час постійно проживає на тимчасово окупованій території України у м. Геніченськ Херсонської області.

Постановою слідчого від 02.08.2025 оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.08.2025 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 .

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 111-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук; у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 статті 177 КПК України.

Частина 1 ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В рішеннях Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають достатніми, щоб виправдати подальше висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), що будь-яка стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального провадження.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Тобто, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Оцінюючи доводи слідчого щодо існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема, доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, зокрема діючих співробітників ДУ «Північна виправна колонія (№90)», з метою зміни ними показань на свою користь; іншим чином перешкодити кримінальному провадженню шляхом створення штучних доказів та підбурювання осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань на підтвердження обставин вчинення ним злочину. Також підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки на даний час продовжує займати адміністративну посаду в незаконно створеній окупаційною владою установі.

Таким чином, у судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та факт перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання слід задовольнити.

Зважаючи на обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук та який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст.ст. 40,131,132,176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1