печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження № 0000747, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2023,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження № 0000747, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2023.

Обґрунтовуючи підстави звернення зі скаргою, представник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки є необгрунтованою, а досудове розслідування не проводилося. Окрім цього, представник просив про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження, яке обгрунтовується тим, що ОСОБА_4 не отримував, а відтак не ознайомлений з постановою про закриття кримінального провадження.

У судове засідання представник не з`явився.

У судове засідання слідчий не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з тим, на запит слідчого судді було надано матеріали закритого кримінального провадження № 0000747.

Вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи особи, яка звернулась зі скаргою, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду зі скаргою, суд зважає на об`єктивні обставини пропуску строку на оскарження, а саме ту обставину, що ОСОБА_4 не отримав та не ознайомився з постановою про закриття кримінального провадження від 30.11.2023.

Враховуючи положення ст. 303, 304 КПК України, та беручи до уваги, що строк на подання скарги було пропущено з поважної причини, з метою захисту та дотримання прав, свобод та інтересів останньої, суд вважає необхідним поновити строк звернення до суду зі скаргою.

Під час розгляду скарги встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000747, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 382 КК України.

Вказане провадження розпочато на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2023 у справі № 757/26614/23-к якою зобов?язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 08.06.2023 щодо вчинення працівниками Шевченківського УП ГУНП в м. Києві неправомірних дія, які виразились у невиконанні судових рішень Шевченківського районного суду м. Києва.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30.11.2023 кримінальне провадження № 0000747 від 04.10.2023 закрито у зв`язку з відсутністю у діях працівників Шевченківського УП ГУНП в м. Києві складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 382 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності у діянні особи складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено обставини, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23736/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000747 про закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступних висновків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування взагалі не проводилось, а постанова про закриття кримінального провадження абсолютно не мотивована, зокрема, не містить відомостей про проведені під час досудового розслідування слідчі (оперативно-розшукові) дії, відсутні посилання слідчого на будь-які докази, здобуті в результаті їх проведення, та їх аналіз.

Також з матеріалів вбачається, що фактичні обставини ймовірного злочину під час досудового розслідування не встановлювалися та у оскаржуваній постанові не наводились.

Разом з тим, слідчий прийшов до висновку про відсутність у діях працівників Шевченківського УП ГУНП в м. Києві складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 382 КК України, фактично без вказівки на обставини, відповідно до яких слідчий зробив такий висновок. Фактично зміст постанови зводиться до наведення норм законодавства України та рішень ЄСПЛ, цитування узагальнень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який є ліквідованим, а його узагальнення наразі не мають нормативного значення.

Крім того, зі змісту постанови вбачається, що кримінальне провадження № 0000747 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 382 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, тобто за відсутністю у діях працівників Шевченківського УП ГУНП в м. Києві складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 382 КК України, без посилання на посади та прізвища конкретних осіб, у разі встановлення події злочину, оскільки закриття кримінального провадження з таких підстав допускається тільки, якщо в діях конкретної особи відсутній відповідний склад, однак подія злочину наявна.

Таким чином, слідчий не здійснив жодних слідчих дій, направлених на збирання доказів для встановлення фактичних обставин справи, зокрема, не допитано заявника, не вчинено інших процесуальних та слідчих дій, спрямованих на встановлення чи спростування обставин, викладених в заяві ОСОБА_4 про вчинення злочину.

Таким чином, вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, які мали бути встановлені під час досудового розслідування, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів у правильності прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова про закриття провадження не може вважатись законною та підлягає скасуванню. .

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 30.11.2023 - поновити.

Скаргу - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження № 0000747, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2023 - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000747 повернути до Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для здійснення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1