Справа № 738/1255/25
№ провадження 1-в/738/201/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про умовно - дострокове звiльнення вiд відбування покарання засудженого ОСОБА_2

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника установи

виконання покарань - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_2

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Державна установа «Менська виправна колонія (№91)» подала до суду подання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_2 , яке обґрунтоване тим, що він за час відбування покарання в місцях позбавлення волі характеризується позитивно, отримав одинадцять заохочень, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, відбув 3/4 частини призначеного судом строку покарання, враховуючи висновок ступеня виправлення, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому є всі підстави для застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України.

Виклад позиції учасників судового розгляду.

Представник Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» в судовому засіданні підтримав подання, просив його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_7 характеризується позитивно з першого дня відбування покарання в установі, жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності, постійно працює, за сумлінне ставлення до праці отримав одинадцять заохочень, тобто сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_2 та його захисник просили подання установи виконання покарань задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала, що засуджений протягом усього часу відбування покарання в місцях позбавлення волі характеризується позитивно, має бездоганну поведінку, весь час працює та відбув 3/4 частини призначеного судом покаранням, однак, враховуючи те, що він засуджений за вчинення тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України, не можливе. Просила в задоволенні подання установи виконання покарання відмовити.

Встановлені судом обставини.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року ОСОБА_2 засуджений за ч. 2 ст. 15, п.п 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням спеціального звання «лейтенант міліції».

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 18 лютого 2014 року вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 06 березня 2014 року виправлено описку в даті постановлення ухвали з «18 лютого 2014 року» на «19 лютого 2014 року».

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року набрав законної сили 19 лютого 2014 року.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2014 року вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року приведений у відповідність з діючим законодавством. Засудженого ОСОБА_2 звільнено від покарання у виді конфіскації всього майна, яке є його власністю, призначеного за ч.3 ст.364 КК України, а також призначене йому покарання за ч.3 ст.364 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі змінено на 3 роки обмеження волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2017 року вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року, залишений без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 19 лютого 2014 року та приведений у відповідність до чинного законодавства ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2014 року, приведено у відповідність до Закону України №1492-VIII від 07 вересня 2016 року щодо змін внесених в частину 4 статті 68 КК України, та засуджено ОСОБА_2 за ч.2 ст.15 п. п. 4, 6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України із застосуванням ст.54 КК України, ч.3 ст.152, ч.4 ст.187, ч.3 ст.364, ч.1 ст.366, ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням спеціального звання «лейтенант міліції». В іншій частині вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року, залишений без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 19 лютого 2014 року та приведений у відповідність до чинного законодавства ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2014 року, залишено в тій же редакції.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 07 лютого 2018 року ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2017 року без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 28 червня 2013 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2026 року на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції ЗУ №838-VІІІ від 26.11.2015) ОСОБА_2 зараховано в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 28 червня 2013 року до 18 лютого 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 16 березня 2018 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_2 зараховано у строк покарання строк його попереднього ув`язнення замість помилково вказаної дати 18 лютого 2014 року 19 лютого 2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Отже, на час розгляду подання ОСОБА_2 відбув більше 3/4 частини призначеного судом покарання.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 перебуває в місцях позбавлення волі з 02 липня 2013 року.

За час перебування в слідчих ізоляторах режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав, до праці не залучався.

В ДУ «Менська ВК (№91)» відбував покарання з 25 березня 2014 року по 15 квітня 2014 року та з 18 липня 2014 року по даний час. За час відбування покарання в установі характеризується позитивно, дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконує, до дисциплінарної відповідності не притягувався. На підставі наказу №76 від 08 серпня 2014 року був працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства з відрядною оплатою праці, до роботи ставився сумлінно та старанно, отримав сім заохочень. 09 лютого 2020 року в порядку ст.100, 101 КВК України був переведений до дільниці соціальної реабілітації установи, де характеризується позитивно. З 09 червня 2020 року на громадських засадах без оплати праці виконував обов`язки дояра господарського двору установи, до роботи ставився добре. З 10 липня 2020 року до 01 вересня 2020 року працював робітником контрагентського об`єкту ФОП « ОСОБА_8 » смт. Макошине, до роботи ставився добре. В опалювальний період брав активну участь в проведенні заготівлі сировини для опалення на дільниці, до роботи ставився добросовісно. На підставі договорів цивільно-правового характеру № 124, 147, 98, 241, 284 з 16 квітня 2021 року до 01 вересня 2021 року, з 02 вересня 2021 року до 30 жовтня 2021 року, з 19 жовтня 2022 року до 02 березня 2023 року, з 03 травня 2023 року до 31 липня 2023 року, з 18 вересня 2023 року до 20 листопада 2023 року, з 15 січня 2024 року до 15 грудня 2024 працював робітником швейної дільниці підприємства установи, до роботи ставився добре, поставлені завдання виконував вчасно та якісно, заохочувався. З 18 жовтня 2021 року до 26 жовтня 2021 року на підставі поданої засудженим письмової заяви на громадських засадах без оплати праці виконував обов`язки кочегара котельні, до покладених на нього обов`язків ставився добре, поставлені перед ним завдання виконував вчасно та якісно. З 26 жовтня 2021 року до 30 грудня 2021 року та з 04 січня 2022 року по 01 квітня 2022 року працював робітником на контрагентському об`єкті ТОВ «Український кардан», до роботи ставився добросовісно, норми виробітку виконував. З 03 травня 2022 року до 18 жовтня 2022 року виконував обов`язки робітника по догляду за вівцями на підсобному господарстві установи, до роботи ставився добросовісно, норми виробітку виконував, у зв`язку з чим отримав заохочення. З 30 червня 2023 року до 06 вересня 2023 року працював робітником контрагентському об`єкті ФОП ОСОБА_9 , з 08 вересня 2023 року до 29 грудня 2023 року працював робітником контрагентському об`єкті ФОП ОСОБА_10 , де до роботи відносився добросовісно, норми виробітку виконував. На підставі цивільно-правового характеру від 16 грудня 2024 року на даний час працевлаштований робітником контрагентського об`єкту ПАТ «МЕНА-ПАК», до роботи ставиться добре, поставлені перед ним завдання виконує вчасно та якісно, за що був заохочений.

За час відбування покарання засуджений за сумлінну поведінку, ставлення до праці, дотримання правил поведінки, виконання покладених обов`язків отримав одинадцять заохочень. Залучався до реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», які реалізовував за планом. Бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», яку також виконує за планом. Відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та дільниці, реагує на них позитивно.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №15 від 30 травня 2025 року) одноголосно погоджено застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги, передбаченої ст.81 КК України, оскільки останній довів своє виправлення, при цьому членами комісії брався до уваги висновок щодо ступеня виправлення засудженого, відповідно до якого він отримав 96 балів, що вказує на можливість застосування до цього пільги, передбаченої статтею 81 КК України.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Частиною 3 ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Дослідивши дані, які характеризують особу засудженого ОСОБА_2 , в судовому засіданні встановлено, що засуджений, відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі, характеризується виключно позитивно, дотримується розпорядку дня, порушень не допускає, до дисциплінарної відповідальності не притягувався жодного разу, протягом всього строку відбування покарання в місцях позбавлення волі, починаючи з 2014 року, був працевлаштований як на підприємстві установи виконання покарань, так і на контрагентських об`єктах, на даний час працює поза межами установи виконання покарань на ПАТ «МЕНА-ПАК», що свідчить про те, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, отримав високу довіру, за сумлінне ставлення до праці отримав одинадцять заохочень. Вказані обставини свідчать про стабільну позитивну поведінку засудженого.

Висновок щодо ступеня виправлення засудженого, відповідно до якого він отримав 96 балів, вказує на те, що поряд із сумлінною поведінкою, ОСОБА_11 сумлінно ставиться до праці, при цьому працював на різних об`єктах, в тому числі і у вільний від роботи час, на громадських засадах без оплати праці, не мав жодного стягнення.

ОСОБА_11 засуджений за вчинення особливого тяжкого злочину, проте у вчиненому кримінальному правопорушенні свою винуватість визнав повністю, розкаявся та зробив для себе відповідні висновки, про що свідчить наявна в матеріалах справи його заява, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінений як низький.

Поряд з позитивними відомостями про особу засудженого та його поведінку за увесь час відбування покарання, ним повністю реалізована програма виховання, засуджений у повному обсязі виконав за планом усі програми диференційованого виховного впливу.

Суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_11 довів своє виправлення бездоганною поведінкою та сумлінним ставленням до праці протягом всього строку відбування покарання, такий висновок ґрунтується на сукупності різних обставин, які вказують на певні позитивні зміни, які відбуваються в особистості засудженого та свідчать про те, що він істотно знизив ризик повторного вчинення правопорушення, перестав бути суспільно небезпечним та схвалює правові норми і підкоряється їм, тому що внутрішньо приймає їх зміст.

Якщо засуджений усвідомлює, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого, то можливість такого звільнення стимулює його прагнення до бездоганної поведінки і виправлення та є передумовою повернення до законослухняного життя.

Таким чином, в судовому засіданні знайшло підтвердження те, що засуджений ОСОБА_2 відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Твердження прокурора про те, що до ОСОБА_2 не може бути застосована пільга, передбачена ст.81 КК України, оскільки він засуджений за вчинення тяжкого корупційного злочину, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року ОСОБА_2 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України. Суд кваліфікував його дії за такими ознаками як зловживання владою, тобто умисне, в особистих інтересах та в інтересах третіх осіб використання службовою особою влади всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам окремих громадян та державним інтересам, вчинені працівником правоохоронного органу.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального та кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст. 19 Конвенціїї ООН проти корупції» (далі Закон №746-VII 21 лютого 2014 року) було внесено зміни до статті 364 КК України, згідно з якими діяння, за яке засуджено ОСОБА_2 , кваліфікуються за частиною 1 цієї статті.

Законом №746-VII 21 лютого 2014 року караність діяння, за яке ОСОБА_2 було засуджено, повністю не усунута, відбулася часткова декриміналізація.

У такому випадку, згідно з частиною третьою статті 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Так, дійсно ані Законом №746-VII 21 лютого 2014 року, ані частинами 2 та 3 статті 74 КК України, не передбачають можливості виключення з вироку, що набрав законної сили, засудження особи за вчинення злочину, караність якого усунута.

Разом з цим, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону №746-VII 21 лютого 2014 року встановлено, що звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність яких усувається цим Законом, здійснюється в порядку, передбаченому статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України. Питання про таке звільнення вирішуються судами за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, встановлених законом.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2014 року вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року приведений у відповідність до Закону №746-VII 21 лютого 2014 року, ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання у виді конфіскації всього майна, призначеного вироком суду за частиною третьою статті 364 КК України, а основне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років замінено на обмеження волі строком на 3 роки.

Відповідно до статті 12 КК України та примітки статті 45 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 364 КК України, є корупційним нетяжким злочином, за який стаття 81 КК України передбачає можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а відтак суд приходить до висновку про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про умовно - дострокове звiльнення вiд відбування покарання засудженого ОСОБА_2 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково на невiдбутий строк покарання 2 (два) роки 04 (чотири) місяці 08 (вісім) днів позбавлення волі.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 27 червня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1