ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/5054/25 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/849/25 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6 підозрюваної ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Харкова від 10 червня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000856 від 08 червня 2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, до 07 липня 2025 року -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000856 від 08 червня 2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, в якому ОСОБА_7 підозрюється в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

08.06.2025 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

08.06.2025 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

09.06.2025 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, та наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Харкова від 10 червня 2025 року задоволено клопотанняслідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 07.07.2025 року, а також визначено заставу у розмірі 21 196 грн.

У разі внесення застави вирішено покласти на підозрювану обов`язки: прибувати до слідчих, прокурорів, суду на першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вимоги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і узагальнені доводи особи, яка його подала.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження та ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник вказує, що 10.06.2025 року було проголошено лише резолютивну частину ухвали. Повний текст судового рішення ані ОСОБА_7 ані її захисникам не вручався та не направлявся. Відсутність повного тексту ухвали слідчого судді унеможливлювала та значно ускладнювала підготовлення та подання апеляційної скарги. Та лише після того, як 23.06.2025 року захисником особисто було подано клопотання до суду про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії ухвали, він 27.06.2025 року зміг отримати копію оскаржуваного рішення, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваної та захисника на підтримання вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку, суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Правило дотримання п`ятиденного строку для подання апеляційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

Частиною 1 ст.113 КПК України визначено, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

При цьому, процедура визначення строків для подання апеляційної скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності, забезпечення законних інтересів учасників кримінального провадження, та щоб до кожного з них було застосовано належну правову процедуру.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Таким чином, при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст.395 КПК України строку на апеляційне оскарження, слід чітко встановити початок перебігу цього строку та його закінчення, виходячи з того, чи з викликом особи було постановлено оскаржувану ухвалу, чи без такого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. При цьому, головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням її резолютивної частини, яку підписують усі судді. Повний текст ухвали повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження.

За змістом ст. 376 КПК України дата оголошення судового рішення, в тому числі й ухвали слідчого судді, безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати, яка зазначається у вступній частині ухвали. З цього часу розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження.

Висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформованого у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, встановлено, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч.2 ст.376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Зважаючи на те, що постановлення ухвали слідчим суддею не пов`язане з вирішенням справи по суті, а рівень складності скарг, які передаються на розгляд слідчим суддям, зазвичай не є таким, що потребує значного часу для складання ухвали щодо їх вирішення, оголошення слідчим суддею в порядку ч.2 ст.376 КПК України лише резолютивної частини ухвали має місце переважно у виняткових випадках та жодним чином не впливає на визначений процесуальним законом порядок обчислення строку апеляційного оскарження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 10.06.2025 року підозрювана ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 приймали участь у розгляді справи, в цей же день було проголошено резолютивну частину ухвали, в якій зазначено про те, що повний текст ухвали слідчого судді буде проголошено 10.06.2025 року о 14.00 год, тобто в цей же день, що й було зроблено.

Підозрювана ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_10 10.06.2025 року отримали копію резолютивної частини рішення, що підтверджується власноручно написаними розписками (а.с.63, 64)

Таким чином, з урахуванням того, що підозрювана ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_10 10.06.2025 року приймали участь у судовому засіданні, були присутніми при проголошенні вступної та резолютивної частин ухвали слідчого судді, то останнім днем для подання апеляційної скарги було 16.06.2025 року, однак з апеляційної скаргою захисник звернувся лише 28.06.2025 року.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст.113 КПК України будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст.117, п.4 ч.3 ст.399 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи знайде підстави для його поновлення.

Отже, хоча ст.117 КПК України і передбачено норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише у разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, судом мають враховуватися такі обставини, як тривалість процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Поважними причинами слід вважати обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте можливість суду щодо поновлення строку не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»). При визначенні наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Також ЄСПЛ в ухвалі від 07.11.2024, яка оприлюднена 28.11.2024, у справі №41884/18 "SAPITASH v. Ukraine" визнав необґрунтованою скаргу заявника щодо відсутності доступу до суду апеляційної інстанції з тих підстав, що заявник не проявив необхідної старанності для продовження провадження та при обґрунтуванні своїх скарг (див. Karakutsya v. Ukraine, № 18986/06, §§ 53-60, від 16 лютого 2017 року).

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.

Вирішуючи питання, чи були причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді поважними, колегія суддів виходить з наступного.

Подаючи апеляційну скаргу після пропуску строку на апеляційне оскарження, сторона справи повинна навести достатні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які б об`єктивно перешкоджали звернутися до суду у визначений КПК України строк, а отже вплинули на право сторони реалізувати конституційні засади, які визначають право на оскарження судового рішення.

Так, в клопотанні захисник посилається на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження на те, що повний текст судового рішення не було отримано ані ОСОБА_7 ані її захисниками, однак такі доводи спростовуються матеріалами справи.

Як убачається з матеріалів справи, 11.06.2025 року Індустріальним судом м.Харкова було направлено ухвалу слідчого судді від 10.06.2025 року на ім`я начальника ДУ «ХСІ» для вручення підозрюваній ОСОБА_7 .

Також, 11.06.2025 року та 18.06.2025 року захисник ОСОБА_10 отримав копію ухвали слідчого судді від 10.06.2025 року, яка була надіслана йому на електронну адресу судом, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с. 73, 79, 78)

За таких обставин, поважних причин наведено не було, тож на думку колегії суддів, відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Так, ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_10 , особисто приймали участь в судовому засіданні, володіли достовірною інформацією про те, що 10.06.2025 року слідчим суддею була постановлена ухвала та в цей день буде проголошено повний текст ухвали слідчого судді.

Крім того, відповідно до повідомлення т.в.о. начальника ДУ «ХСІ» то 11.06.2025 року ОСОБА_7 була звільнена з ДУ «ХСІ» у зв`язку зі сплатою застави, що свідчить про обізнаність підозрюваної з ухвалою слідчого судді від 10.06.2025 року.

Разом з цим, як убачається з відомостей сайту ЄДРСР, повний текст ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Харкова від 10.06.2025 року щодо ОСОБА_7 була надіслана судом 10.06.2025 року та 12.06.2025 року було забезпечено надання загального доступу до оскаржуваного рішення.

Перевіряючи доводи захисника ОСОБА_6 про те, що йому копія ухвали слідчого судді не направлялась та лише після того, як 23.06.2025 року ним особисто було подано клопотання до суду про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії ухвали, він лише 27.06.2025 року зміг отримати копію оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає їх необґрунтованими виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 як до клопотання про видачу копії ухвали слідчого судді, так і до апеляційної скарги додав ордер від 23.06.2025 року(а.с. 83).

Таким чином, в період визначеного законом строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 10.06.2025 року адвокат ОСОБА_6 не мав жодних процесуальних повноважень у цій справі, в тому числі не володів правом на подання апеляційної скарги як захисник підозрюваної, а також у зв`язку з чим копія оскаржуваного судового рішення йому і не направлялась

Таким чином, клопотання адвоката ОСОБА_6 про поновлення йому строку апеляційного оскарження є безпідставним, оскільки він набув необхідних повноважень уже після спливу строку, про поновлення якого поставив питання. З огляду на це у суду відсутні підстави для поновлення захиснику ОСОБА_6 строку, оскільки не встановлено наявності у нього у період перебігу відповідного строку права на оскарження ухвали слідчого судді, що узгоджується з висновками, викладеними в постанові ВС від 05.03.2025 року, справа №607/26888/18.

За таких обставин, у даній справі захисник ОСОБА_6 не навів переконливих доводів на обґрунтування поважності причини пропуску встановленого законодавством строку. А посилання апелянта на те, що такий строк було пропущено з тих причин, що копію постанови отримано лише 27.06.2025 року, не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки закон пов`язує початок перебігу строку на подачу апеляційної скарги не з моменту ознайомлення з ухвалою слідчого судді чи з моменту її отримання, як помилково вважає захисник, а з моменту її постановлення.

За таких обставин, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали слідчого судді був проголошений в межах строку на оскарження 10.06.2025 року, і підозрювана ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_10 не були жодним чином обмежені з цієї дати в отриманні оскаржуваної ухвали слідчого судді і обізнаності з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, а тому доводи захисника в клопотанні є неспроможними і такими, які не можуть свідчити про поважність об`єктивно непереборних, пов`язаних дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк.

Таким чином, з метою дотримання розумного балансу між вимогами закону щодо встановлення строків на оскарження та фактичним зверненням (апеляційна скарга подана через 17 днів з дня постановлення ухвали слідчим суддею) та можливістю поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів не вбачає об`єктивних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки клопотання не містить жодних доказів того, що захисник або підозрюваний намагались отримати повний текст ухвали слідчого судді раніше ніж він був отриманий фактично або що їм чинили будь-які перешкоди.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

За таких обставин, твердження апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено із поважних причин не підтверджено відповідними обставинами та належними доказами. Клопотання не містить посилання на обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто такими, які не залежать від волевиявлення апелянта, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Вищенаведене узгоджується з правовою позиціє Верховного Суду (справа № 752/7860/19, Постанова від 09.02.2023 року)

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки, підстав для поновлення пропущеного процесуального строку немає, у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись ч.4 ст. 399 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в поновленні строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Харкова від 10 червня 2025 року щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

Повернути захиснику ОСОБА_6 апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4