Справа № 694/2089/25 1-кс/694/733/25
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

12.07.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000805 від 10.07.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка, Баришівського району, Київської області, громадянина України із середньою освітою, який перебуває на посаді стрільця 2 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціалізованого взводу 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , шпк солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Дарницького районного суду м. Києва від 10.05.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- вироком Новоград-Волинського міського суду Житомирської області від 06.04.2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

-вироком Баришівського районного суду від 19.10.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років. 02.07.2024 відповідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання для проходження військової служби за контрактом,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

з участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

12.07.2025 старший слідчий слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_6 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.07.2024 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби.

Надалі ОСОБА_6 уклав з Міністерством оборони України контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України та відповідно до наказу № 155-РС від 12.07.2024 командира військової частини НОМЕР_1 його призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону.

Згідно зі ст. 24 ч. 1 п. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992, ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця, у зв`язку з чим, він повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999 та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашену у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову повторно вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану веденого в дію 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався відповідно до Закону та діяв на час вчинення кримінального правопорушення, 10 липня 2025 року, близько 04:00 год., перелізши через паркан, проник на територію домоволодіння ОСОБА_8 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом розбиття шибки вікна будинку проник в середину звідки викрав належні на праві власності ОСОБА_8 велосипед марки «ZOOM» вартістю 3776,67 грн, та велосипед марки «Lombardo Mirafiori» вартістю 4750 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 8 526,67 грн.

Він же повторно, в умовах воєнного стану 10 липня 2025 року близько 06.00 год., з метою крадіжки чужого майна, перелізши через паркан, проник на територію домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника діючи таємно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає через незачинене вікно жилого будинку проник в середину звідки викрав ювелірні вироби та матеріальні цінності, після чого з місця вчинення злочину зник спричинивши потерпілому матеріальних збитків.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до житла, вчинена в умовах воєнного стану.

11.07.2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КК України.

11.07.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

У клопотанні старший слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке відповідно до санкції ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Знаючи про тяжкість покарання, що може йому загрожувати у разі доведення винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, які є ключовими у провадженні, шляхом здійснення на них психологічного тиску або погроз застосування фізичної розправи з метою зміни показів на його користь тощо.Обвинувачений є військовослужбовцем, тому також може незаконно впливати на військовослужбовців своєї військової частини, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду. У разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення проти власності.

Також слід врахувати наступні обставини, дослідження яких при обранні запобіжного заходу, передбачено ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, викладених у клопотанні, тяжкість покарання, вік підозрюваного, характер та обставини вчиненого ним правопорушення, що характеризують його як особу, що не має достатніх моральних цінностей, схильну до вчинення кримінальних правопорушень, нехтування конституційним обов`язком громадянина із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, Статутами ЗСУ, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують порядок проходження військової служби через особисту недисциплінованість, також притягнення ОСОБА_10 неодноразово до кримінальної відповідальності за корисні злочини.

У підсумку старший слідчий просить врахувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, репутацію та характеристику підозрюваного, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки останні не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та врахувати, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, зауважив на тому, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, будучи раніше судимим та звільненим умовно-достроково від відбування основного покарання для проходження військової служби за контрактом.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що приїхав до Звенигородського району Черкаської області з Київської області, щоб «виконати роботу» та повернутися. Обставини та підозру в цілому визнає, проте заперечує, що вкрав два велосипеди, оскільки це неможливо фізично, стосовно коштовностей зазначив, що не знає їх місцезнаходження на даний час. У підсумку підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання та запропонованого запобіжного західу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до житла, вчинена в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину, а саме: дані протоколу огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 від 10.07.2025; дані протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 10.07.2025; дані протоколу огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 від 10.07.2025; дані протоколу затримання ОСОБА_6 від 11.07.2025; дані протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.07.2025; дані протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 10.07.2025; дані протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 10.07.2025; дані протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 11.07.2025; дані протоколу огляду предмету, а саме огляду відео з камер відео- спостереження від 10.07.2025; дані висновків експерта судово-товарознавчих експертиз від 11.07.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

При оцінці наявності правових підстав для обрання виду запобіжного заходу, поведінку підозрюваного та його пояснення стосовно скоєного слідчий суддя розцінює як вкрай суспільно небезпечну та загрозливу для інших громадян.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Виходячи із зазначеного, слідчий суддя також вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п. п.1 ,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 4 ст. 185 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків, потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків та потерпілого також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_6 обізнаності про осіб, які є свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення та потерпілий відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Слідчий суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя виходить із того, що підозрюваний ОСОБА_6 є раніше судимою особою за анлогічні кримінальні правопорушення, з урахуванням злочину та з урахуванням характеризуючих даних підозрюваного, відсутності у нього міцних соціальних зв`язків, цілком ймовірно, що він продовжуватиме вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення.

Підстав вважати, що підозрюваний не повторить таких дій у слідчого судді немає, переконливих та достатніх доводів, які б вказували на інше, стороною захисту не надано та не доведено.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_6 може надалі продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки демонструє суспільно небезпечну поведінку. Відтак, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України доведено слідчому судді.

Слідчим суддею враховується також, що ОСОБА_6 через особисту недисциплінованість, порушив Військову Присягу, не усвідомлює свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, діяв в порушення Дисциплінарного статуту ЗСУ, внаслідок чого, можна зробити висновок, що дії ОСОБА_6 в умовах правового режиму воєнного стану мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки.

Наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявність обґрунтованої підозри унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного засобу, та зважаючи на вказане раніше, забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків, можна лише шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, підозрюваний та його захисник будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів щодо застосування домашнього арешту суду не надали, як і документів, які б підтверджували наявність зареєстрованої або постійної адреси проживання підозрюваного.

Відтак, на момент розгляду клопотання суд виходить з тих матеріалів та наданих доказів, які надані суду під час розгляду та містяться у справі.

Враховано також, що підозрюваний вчинив інкриміноване правопорушення в умовах воєнного стану на території України, використовуючи наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Відповідно до рекомендацій, наданих Верховним Судом у листі від 03 березня 2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, та за яке передбачено покарання у вигляді від 5 до 8 років позбавлення волі, не має на утриманні осіб, які потребують догляду, не має спеціального статусу, є раніше судимою особою.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Також суд не вбачає можливості та необхідності обрати підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки ґрунтовних та вагомих пояснень в судовому засіданні підозрюваний не дав, достатньої причини вчинення кримінального правопорушення не пояснив, а його доводи, наведені під час засідання, суд не сприймає як обґрунтовані та логічні.

Керуючись статтями 132, 176-178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000805 від 10.07.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка, Баришівського району, Київської області, громадянина України із середньою освітою, який перебуває на посаді стрільця 2 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціалізованого взводу 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , шпк солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Дарницького районного суду м. Києва від 10.05.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- вироком Новоград-Волинського міського суду Житомирської області від 06.04.2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

-вироком Баришівського районного суду від 19.10.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років. 02.07.2024 відповідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання для проходження військової служби за контрактом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 08.09.2025 року, включно, без визначення застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 11.07.2025 року з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Копію ухвали вручити слідчому, начальнику установи, де підозрюваний утримується під вартою для виконання, а також прокурору, підозрюваному, адвокату для відому.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 18.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1