УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/678/25

Провадження № 1-кс/568/82/25

13 травня 2025 р. м.Радивилів

Слідчий суддя Радивилівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000090 (від 28.04.2025 р.), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області про арешт майна. Просив накласти арешт на грошові кошти в сумі 227659 грн., які містяться на рахунку НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 28.04.2025 р. о 12 год. 36 хв. невідома особа, отримавши доступ до банківського рахунку АТ "Ощадбанк" НОМЕР_2 , що належить ТОВ "Віктал-Агро", здійснила платіж в сумі 227659 грн. на рахунок НОМЕР_1 , отримувач ФОП ОСОБА_3 , призначення платежу оплата за товар рахунок №281 від 28.04.2025 р.

За даним фактом в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000090 з попередньою правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України та розпочато досудове розслідування.

Слідчий просить накласти арешт на рахунок отримувача коштів, з метою запобігання можливості приховування, знищення, передачі, відчуження грошових коштів та можливості відшкодування шкоди потерпілому.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Власник рахунка в силу вимог ч.2 ст. 172 КПК України, не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майнає тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що 28.04.2025 р. о 12 год. 36 хв. невідома особа, отримавши доступ до банківського рахунку АТ "Ощадбанк" НОМЕР_2 , що належить ТОВ "Віктал-Агро", здійснила переказ грошових коштів в сумі 227659 грн. на рахунок НОМЕР_1 , отримувач ФОП ОСОБА_3 , призначення платежу оплата за товар рахунок №281 від 28.04.2025 р..

Згідно інформації АТ "Ощадбанк" від 08.05.2025 р., 28.04.2025 р. з рахунку ТОВ "Віктал-Агро" здійснено операцію з перерахування грошових коштів в сумі 27659 грн.. Вказані грошові кошти зараховані на рахунок ФОП ОСОБА_3 НОМЕР_1 банк отримувача ТОВ "Нова Пей".

Відповідно до інформації ТОВ "Нова Пей" №02-05/2025/18/30 від 02.05.2025 р. грошові кошти в сумі 227659 грн., які перераховані на рахунок НОМЕР_1 заблоковані строком на 30 календарних днів.

З протоколу допиту потерпілого, протоколів допиту свідків вбачається, що 28.04.2025 р. невідомою особою з рахунку ТОВ "Віктал-Агро" перераховано грошові кошти на рахунок ФОП ОСОБА_3 відкритий у ТОВ "Нова Пей". Договірні відносини між товариством та ФОП ОСОБА_3 відсутні; грошові кошти в сумі 227659 грн. перераховано безпідставно; уповноважені особи ТОВ "Віктал-Агро" не вчиняли дій щодо перерахування коштів; повернути перераховані кошти потерпілому не можливо, оскільки отримувач коштів ФОП ОСОБА_3 відмовився надати дозвіл на їх повернення.

Слідчий суддя враховує, що на даний час у органу досудового розслідування є підстави вважати, що грошові кошти, які перебувають на банківському рахунку НОМЕР_1 , можуть бути відчужені невстановленими особами, які причетні до вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна. Незастосування цього заходу може зумовити труднощі та неможливість органу досудового розслідування провести слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, направлені на встановлення істини у справі, а у разі ненакладання арешту на таке майно, воно може бути приховане, пошкоджене чи знищене.

Враховуючи вищевикладене, обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на грошові кошти розміщені на банківському рахунку ТОВ "НоваПей" НОМЕР_1 , з метою, визначеною в ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Що стосується вимоги слідчого про встановлення зобов`язання банківської установи надавати в подальшому на вимогу уповноважених осіб інформацію про залишок коштів на арештованому рахунку, слідчий суддя зазначає, що нормами законодавства про арешт майна такі зобов`язання не передбачені, а порядок отримання органом досудового розслідування інформації з обмеженим доступом врегульовано в іншому порядку, а тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000090 (від 28.04.2025 р.) - задоволити частково.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 227659 грн., які знаходяться на рахунку ФОП ОСОБА_3 НОМЕР_1 відкритому у ТОВ "НоваПей" та зупинити видаткові операції з вказаними грошовими коштами.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1