печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001971 від 12.12.2023,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням із заступником начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001971 від 12.12.2023, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудове розслідування неможливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, тобто до 26.05.2025, оскільки для цього необхідно вчинити ряд слідчих та процесуальних дій з метою повного та всебічного дослідження обставин вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, що потребує додаткового часу, а саме:

- отримати тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні операторів мобільного зв`язку, щодо з`єднань абонентських номерів, які використовували підозрювані та інші особи, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення;

- повідомити підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про підозру у вчинені інших кримінальних правопорушень;

- витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок аудиторського дослідження використання та списання паливно-мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_1 , яка на даний час триває;

- отримати висновок експертизи, яку доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та у разі необхідності призначити додаткові експертизи;

- допитати в якості свідків працівників ДП « Укрнафта », стосовно постачання паливо-мастильних матеріалів військовій частині НОМЕР_1 ;

- провести аналіз вмісту вилучених мобільних телефонів підозрюваних;

- провести огляди (близько 30) великої кількості речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, у тому числі паливно-мастильних матеріалів вилучених під час проведення обшуків та резервуарів в яких вони зберігаються, за необхідності призначити відповідні експертизи (вказане ускладняється об`ємом предметів огляду та той факт, що вказані об`єкти знаходяться на зберіганні на території Рівненської області.);

- встановити інших учасників злочинної організації, їх роль у вчинені вищезазначених кримінальних правопорушень;

- провести одночасний допит підозрюваних;

- з урахуванням зібраних доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій та наявності достатніх підстав для здійснення повідомлення про підозру іншим особам, які причетні до вчинення цього кримінального правопорушення;

- вчинити дії направлені на розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій проведених під час досудового розслідування;

- звернутися до Київського апеляційного суду з клопотанням про розсекречення рішень вказаного суду, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження та надати стороні захисту достатній строк для ознайомлення з ними;

- вчинити процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування;

- виконати інші слідчі (розшукові) дії, а також заходи забезпечення кримінального провадження, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, та встановлення обставин, які підлягають доказуванню, вичерпаний перелік яких наведено у ст. 91 КПК України.

Водночас ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід щодо підозрюваного не зменшилися та продовжують існувати, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити, зазначивши при цьому, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник щодо задоволення клопотання заперечував, з огляду на те, що ризики, зазначені у клопотанні та на які посилався прокурор в судовому засіданні, стороною обвинувачення не доведено, підозра необґрунтована. Просив урахувати стан здоров`я підозрюваного, міцні соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, тому просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Головним слідчим управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001971 від 12.12.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 410 КК України; за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 410 КК України; за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 410 КК України; за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 410 КК України; за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 410 КК України.

26.02.2025 ОСОБА_4 було затримано працівниками ДБР в порядку ст. 208 КПК України.

26.02.2025 здійснено письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 410 КК України, тобто у створенні злочинної організації та керівництві такою організацією, вчиненого службовою особою з використанням службового становища та у організації викрадення військовослужбовцем паливно-мастильних матеріалів, тобто іншого військового майна шляхом зловживання службовим становищем, в тому числі повторно, вчиненого злочинною організацією в умовах воєнного стану:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2025 постановленою у справі № 757/9162/25-к до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою визначено до 21.04.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2025 постановленою у справі № 757/18124/25-к до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою визначено до 26.05.2025 включно.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва № 757/23036/25-к від 20.05.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001971 від 12.12.2023 продовжено до шести місяців, тобто до 26.08.2025.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому вищевказаних кримінальних правопорушень, обґрунтовуються зібраними органом досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_4 від 02.01.2025 № 10-3/8007 т (не таємно);

- протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відеоконтроль особи відносно ОСОБА_8 від 17.01.2025 № 10-3/8160 т (не таємно);

- протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відеоконтроль особи відносно ОСОБА_8 від 17.01.2025 № 10-3/8161 т (не таємно);

- протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відеоконтроль особи відносно ОСОБА_10 від 02.01.2025 № 10-3/8004 т (не таємно);

- протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_10 від 02.01.2025 № 10-3/8009 т (не таємно);

- протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_10 від 02.01.2025 № 10-3/8008 т (не таємно);

- протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відеоконтроль особи відносно ОСОБА_10 від 02.01.2025 № 10-3/8002 т (не таємно);

- протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_10 від 02.01.2025 № 10-3/8010 т (не таємно);

- протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_8 від 02.01.2025 № 10-3/8006 т (не таємно);

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до частини третьої статті 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно зі статтею 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень статей 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені статтею 219 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування та існує потреба в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із чим ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2025 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до шести місяців, тобто до 26.08.2025.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_4 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який ніж тримання під вартою слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено, оскільки не спростовано існування у кримінальному провадженні ризиків, визначених частиною першою статті 177 КПК України.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, одружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, а відтак доказів того, що стан здоров`я підозрюваного не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, тому слід вважати, що таких перешкод не має.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Слідчий суддя відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані у повідомлені про підозру та доходить висновку про доведеність ризиків.

За таких обставин клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя також враховує обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків та вважає, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до вимог частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих злочинів та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись статтею 29 Конституції України, статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001971 від 12.12.2023, а саме до 20.07.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1