В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/6144/24

Провадження № 1-кп/0285/220/25

08 травня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №285/6144/24 (ЄРДР № 0000463) за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Липовець Липовецького району Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, одружений, має на утриманні двох дітей, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , раніше несудимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 03.11.2022 приблизно о 18 год 00 хв керуючи технічно справним транспортним засобом «Оpel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі «Київ-Чоп», в с. Дідовичі Новоград-Волинського району Житомирської області (назву району змінено на Звягельський), в напрямку м. Житомира, тобто в межах населеного пункту, нехтуючи вимогами пунктів 1.7, 2.3, 12.3, 12.96, 18.1 Правил дорожнього руху, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перевищив максимально дозволену швидкість у межах населеного пункту, ігноруючи знак обмеження швидкості 3.29 «70 км», рухаючись не менше 88,0-99,0 км/годину, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати вимоги Правил дорожнього руху, не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, та створюючи загрозу безпеці дорожнього руху при керуванні вказаним транспортним засобом, допустив зіткнення передньою правою частиною автомобілю «Ореl Аstra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з пішоходами ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перетинали вказану ділянку дороги по пішохідному переходу, рухаючись зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, тобто у визначеному місці, та яких ОСОБА_6 об`єктивно спроможний був виявити та уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок такого зіткнення, ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливів під оболонки головного мозку, розриву зв`язок між 3 та 4 грудними хребцями з повним розривом спинного мозку, розривів м`яких тканин 3-го міжреберря вправо та вліво, переломів 1-3 ребер зліва та 2-11 ребер справа по кількох анатомічних лініях, розмічення правої та частково лівої долей печінки, відриву правої нирки від ніжки, розриву правого купола діафрагми, крововиливів у заочеревинну клітковину, в корені легень, переломів кісток правої гомілки, що входять в комплекс поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок, які супроводжувалися гострою крововтратою, та які мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті та ознаки тяжких тілесних ушкоджень при житті за ознакою небезпеки для життя.

Крім того, в результаті зіткнення пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, розриву зв`язок між 1 та 2 шийними хребцями та між 10 та 11 грудними хребцями з розчавленням спинного мозку та розривами м`яких тканин 10-го міжреберря справа та зліва з розчавленням спинного мозку, переломів 2-8 ребер справа та 1-7 ребер зліва, переломів кісток правої гомілки, вивиху у лівому ліктьовому суглобі, крововиливів у заочеревинну клітковину справа та зліва, клітковину середостіння, в корені легень, крововиливів у м`які тканини голови справа, в м`які тканини правої лопаткової ділянки, правої сідниці та правого стегна, множинних ран, саден та синців на тілі, що входять в комплекс поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок, які супроводжувалися гострою крововтратою, мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті та ознаки тяжких тілесних ушкоджень при житті, за ознакою небезпеки для життя.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 1.7, 2.3, 12.3, 12.96, 18.1 та дорожнього знаку 3.29 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, знаходиться у прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та пояснив, що 03.11.2022 у вечірній час, близько 18:00 години, він керував автомобілем «Оpel Astra», рухаючись по автодорозі «Київ-Чоп» у напрямку м. Києва. У с. Дідовичі Новоград-Волинського району Житомирської області (назву району змінено на Звягельський) перевищив максимально дозволену швидкість у зв`язку з тим, що був втомлений та неуважний і не помітив знак обмеження швидкості та пішоходів, які переходили дорогу. Допустив зіткнення передньою частиною автомобілю «Ореl Аstra» з пішоходами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Після зіткнення пішоходи короткий час залишались живі. ОСОБА_6 намагався надати їм допомогу, але завдані травми були тяжкими, що спричинили швидку смерть. Визнає, що ДТП сталось внаслідок порушення ним правил дорожнього руху. Висловив каяття. Просив кошти внесеної ним застави у даному кримінальному провадженні звернути на додаткове відшкодування шкоди потерпілим у рівних частинах.

Крім показань ОСОБА_6 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- висновком експерта № 250/24-25 про проведення судової авто-технічної експертизи від 17.05.2024 (а.с. 72-78);

- висновком експерта №36-СЕ-19/106-24/2397-ІТ про проведення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи (а.с. 79-87);

- висновком експерта №2682/22-25 від 03.04.2023 про проведення судової авто-технічної експертизи (а.с.88-92);

- висновком експерта №СЕ-19/106-22/12255-ІТ від 01.03.2023 про проведення судової інженерно-транспортної експертизи (а.с.94-105);

- висновком експерта №СЕ-19/106-22/12257-ІТ від 03.03.2023 про проведення судової інженерно-транспортної експертизи (а.с.107-123);

- висновком експерта №258-МК про проведення судово-медичної експертизи (а.с. 124-130),

- висновком експерта №262-МК про проведення судово-медичної експертизи (а.с. 131-135),

- висновком експерта №123 від 25.03.2023 про проведення судово-медичної експертизи трупа (а.с. 136-138),

- висновком експерта №124 від 25.03.2023 про проведення судово-медичної експертизи трупа (а.с. 139-141).

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає вину ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 є тяжким злочином, яким заподіяно тяжкі наслідки - смерть двох осіб.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, серед яких одна дитина з інвалідністю. ОСОБА_6 є військовослужбовцем ЗСУ. За місцем служби характеризується позитивно, має військові нагороди. До кримінальної відповідальності раніше не притягувався, захворювань, що могли б вплинути на призначення покарання, не має.

ОСОБА_6 з необережності скоїв тяжкий злочин, що призвів до незворотних наслідків у вигляді смерті двох людей.

Суд визнає такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України наступні обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, виплату грошового відшкодування шкоди потерпілим, сумлінне виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням сукупності обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк, який є мінімальною межею санкції ч. 3 ст. 286 КК України.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, із застосуванням положень ст. 69 КК України, суд визнає неможливим, оскільки обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 не знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд (зокрема, у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 744/884/17, провадження № 51-8413км18), норма матеріального права, викладена в ч. 1 ст. 69 КК, надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж передбачене законом за відповідне кримінальне правопорушення, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину». Отже, застосування положень ст. 69 КК можливе в разі, якщо наявна сукупність принаймні двох обставин, які одночасно відповідають двом умовам, визначеним у законі: вони (1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 ст. 66 КК, і (2) істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Загибель двох осіб є незворотнім наслідком злочину, ступінь тяжкості якого не може бути знижена будь-якими діями винної особи (посткримінальною поведінкою) або обставинами, що її характеризують.

При призначенні покарання суд бере до уваги думку прокурора та потерпілих, які просили звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, проте не погоджується з нею.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (ч. 2 ст. 65 КК України).

Можливість виправлення засудженого без відбування покарання є оціночним поняттям, використання якого у судовій практиці закон пов`язує з необхідністю врахування комплексу факторів: тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин справи (ч. 1 ст. 75 КК України).

На думку суду, звільнення особи від відбування покарання за вчинення правопорушення, внаслідок якого загинули дві особи, не відповідатиме завданням кримінального провадження, що визначені ст. 2 КПК України.

Виплата обвинуваченим грошової компенсації потерпілим є обставиною, що пом`якшує покарання, але не може бути підставою для звільнення від його відбування.

В очах неупередженого спостерігача виплата компенсації родичам загиблих осіб є дією, яка об`єктивно свідчить про критичне ставлення винної особи до вчиненого та її бажання зменшити негативні наслідки діяння.

Разом з тим, цінність людського життя у сучасному суспільстві не може бути визначена грошовим еквівалентом.

Добровільне виконання обвинуваченим цивільно-правового обов`язку заслуговує на позитивну оцінку з боку суспільства, що виражається у врахуванні даної обставини як такої, що пом`якшує покарання.

Вимоги справедливості також виключають використання особистих заслуг обвинуваченого перед суспільством для надання пільг та переваг при звільненні від відбування кримінального покарання.

З урахуванням тяжкості злочину, суд дійшов висновку, що реальне відбування ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі на рівні мінімального строку, визначеного санкцією ч. 3 ст. 286 КК України має бути дієвою мірою відповідальності та демонстрацією суспільного осуду його протиправних дій.

Загальновідомим фактом є високий рівень кількості кримінальних правопорушень, що вчиняються водіями транспортних засобів за аналогічних обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Транспортні засоби є джерелом підвищеної небезпеки. Особа, яка бере участь у дорожньому русі у якості водія зобов`язана усвідомлювати міру небезпеки, що може виникнути внаслідок порушення Правил дорожнього руху та відповідальність, яка може настати за таке правопорушення.

Враховуючи вищезазначені положення Закону та обставини справи, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових порушень правил дорожнього руху, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний строк, визначений ч. 3 ст. 286 КК України.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави, обраний ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04.12.2024, підлягає збереженню до набранння вироком законної сили.

З урахуванням заяви ОСОБА_6 про використання коштів застави на відшкодування шкоди потерпілим, суд вважає за необхідне виплатити кошти в сумі 242240 грн, внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області, потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_4 у рівних частинах - по 121120 грн кожній.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні в розмірі 12 284 грн. 78 коп., складаються з наступного:

- за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» - 1510 грн. 24 коп.;

- за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» - 1510 грн. 24 коп.;

- за проведення експертизи обставин та механізму ДТП - 3584 грн. 70 коп.;

- за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження».

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України зазначені витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 21-27,100, 349, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України і обрати йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Позбавити ОСОБА_6 права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили кошти застави в сумі 242240 гривень, внесені ОСОБА_6 04.12.2024 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області, використати для відшкодування шкоди потерпілим: виплатити ОСОБА_4 та ОСОБА_4 у рівних частинах по 121120 гривень кожній.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в сумі 12 284 грн. 78 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15.11.2022 на автомобіль «Оpel Astra» р/н НОМЕР_3 , та повернути зазначений автомобіль власнику - ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11.11.2022 на велосипед сіро-чорного кольору, який вилучено на місці злочину.

Знищити наступні речові докази, які перебувають на зберіганні у Звягельському РВП ГУНП в Житомирській області:

- велосипед сіро-чорного кольору, змиви з керма та ручки коробки передач автомобілю, які упаковано в паперовий спецпакет «Національна поліція»;

- гумові чоботи, які упаковано в спецпакет №ЕХР0458743;

- шапка та кепка, які упаковано в спецпакет №7327962;

- гумові капці, які упаковано в спецпакет №SUD4025419,

- безрукавка синя, кофта сіра, штани спортивні червоні, футболка зелена, дані речі упаковані до поліетиленового спецпакету №7310658,

- куртка камуфльована коричнева, светр чорний, штани спортивні чорні, штани натільні чорні, дані речі упаковані до поліетиленового спецпакету №7310659.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку оскарження, вирок набирає законної сили за результатом апеляційного провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1