У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною вищою освітою, обіймає посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії контролера групи тримання відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні №0000230, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2025,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні №0000230, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2025.

На обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000230 від 06.08.2025, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

11.08.2025 о 18.43 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, військовослужбовець НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, на посаді інспектор прикордонної служби 2 категорії контролер групи тримання відділення ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

12.08.2025 в порядку ст. 277, 278 КПК України відносно ОСОБА_4 складено та повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлено, що відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №1189-ОС від 12.11.2025 «Про особовий склад» ОСОБА_4 призначено солдата на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії контролера групи тримання відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ти В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.08.2025 до ОСОБА_4 звернувся як до працівника прикордонної служби місцевий мешканець ОСОБА_8 з приводу отримання відомостей щодо законного порядку перетину державного кордону чоловіками призовного віку, однак в ході спілкування ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що на даний час виїзд за кордон мають чоловіки, у яких наявні відповідні відстрочки та окремі категорії осіб.

Надалі, у ОСОБА_4 під час вказаної зустрічі, що мала місце в м. Ужгороді у мікрорайоні Шахта, виник злочинний умисел на незаконне збагачення, шляхом організації незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордону України.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, запропонував ОСОБА_8 за грошові кошти організувати його переправлення через державний кордон України до Словаччини в зоні діяльності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону.

У подальшому, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер дій військовослужбовця ДПС України ОСОБА_4 , звернувся із заявою до правоохоронних органів щодо вчинення останнім кримінальних правопорушень та надалі діяв під контролем правоохоронних органів.

07.08.2025, приблизно о 16.30 год., ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою підготовки організації щодо переправлення ОСОБА_8 через державний кордон та обумовлення всіх обставин, зустрівся за попередньою домовленістю із останнім в м. Ужгороді на площі Шандора Петефі, де в ході спілкування ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, запевнив ОСОБА_8 , що за надані йому грошові кошти в сумі 6000 доларів США він організує його переправлення через державний кордон.

При цьому в ході спілкування ОСОБА_4 вказав ОСОБА_8 , що він повідомить йому час, дату та місце можливого перетину державного кордону в зоні діяльності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону поза пунктом пропуску з метою запобігання виявлення ОСОБА_8 прикордонними нарядами.

Надалі, увечері того ж дня, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, взявши на себе злочинні зобов`язання, зателефонував ОСОБА_8 та вказав, що тому необхідно надати для нього ( ОСОБА_4 ) частину із вищевказаної суми, а саме 1000 доларів США як завдаток для подальшої організації ним переправлення його ( ОСОБА_8 ) через державний кордону України.

Надалі, 08.08.2025, приблизно о 19.45 год., ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю, здзвонився по телефону із ОСОБА_8 та вказав останньому підійти до його «цивільної дружини» (особи із якою веде спільний побут та проживає сім`єю) ОСОБА_9 , де остання чекала на площі Петефі в м. Ужгороді поблизу кафе «Штефаньо» на своєму автомобілі марки «Ауді», номер державної реєстрації НОМЕР_2 , та яка в подальшому мала перевезти ОСОБА_8 до зустрічі безпосередньо із ним, так як ОСОБА_4 перебував у добовому наряді.

У подальшому ОСОБА_9 відвезла ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_4 до ВІПС «Оноківці» ВПС «Ужгород», що в с. Оноківці, вул. Шевченка, 2, Ужгородського району, для зустрічі із останнім.

Надалі, 08.08.2025, приблизно о 20.30 год., ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_10 поблизу ВІПС «Оноківці» ВПС «Ужгород», що в с. Оноківці, вул. Шевченка, 2, Ужгородського району, де в ході розмови отримав від ОСОБА_8 1000 доларів США у вигляді завдатку за подальшу організацію переправлення останнього через державний кордон до країни Словаччина.

Надалі ОСОБА_4 у період із 08.08.2025 по 11.08.2025 в телефонному режимі вів розмови із ОСОБА_8 , якого запевнив про подальшу організацію переправлення останнього через державний кордон та, що переправлення ОСОБА_8 до країни Словаччина заплановано на 11.08.2025, у зв`язку з чим останньому необхідно на вказану дату бути готовим до незаконного переправлення через державний кордон України.

У подальшому 11.08.2025, приблизно о 10.15 год., ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю, зустрівся із ОСОБА_8 на площі Шандора Петефі в м. Ужгороді, де в черговий раз в ході спілкування запевнив останнього про серйозність його дій спрямованих на переправлення ОСОБА_8 через державний кордон, та нагадав про необхідність надати йому іншу обумовлену суму коштів у розмірі 5000 доларів США.

Крім того, в ході даного спілкування ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, вказав ОСОБА_8 про порядок здійснення його переправлення, суворість дотримання поставлених ОСОБА_4 вказівок та правил щодо конспірації.

Надалі, в черговий раз приблизно о 18.10 год. ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю, зустрівся із ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 , після чого останні спільно зайшли до кафе «CityBeer», де в ході спілкування ОСОБА_4 , діючи умисно, виконуючи взяті на себе зобов`язання, керуючись корисливими мотивами надав поради та вказівки ОСОБА_8 , як себе вести під час організації його незаконного переправлення, а саме вказав методи конспірації під час переходу кордону, що полягали у «правильному» користуванні мобільними телефонами, засобами зв`язку, в яких мають бути виключені GPS зв`язок, а також вказав, що спілкуватися та виконувати вказівки щодо часу та способу переходу через державний кордон ОСОБА_8 має виключно із ним ( ОСОБА_4 ).

Тоді ж ОСОБА_4 , реалізуючи свій заздалегідь підготовлений план по переправленню ОСОБА_8 через державний кордон, вказав останньому сісти до автомобіля марки «Ауді», державна реєстрація НОМЕР_2 , яким згідно з домовленістю ОСОБА_4 мав доставити його до готелю «Ізумруд», що в м. Чоп Ужгородського району, для подальшого очікування часу, дати та місця можливого незаконного переходу державного кордону в зоні діяльності ВПС «Ужгород».

Надалі ОСОБА_4 вирушив до АЗС «БРСМ», що по вул. Баб`яка, 26, м. Ужгород, де поблизу боксу обмінну валют, знаходячись в салоні вказаного автомобіля марки «Ауді», номер державної реєстрації НОМЕР_2 , отримав згідно з попередніми домовленостями від ОСОБА_8 іншу частину грошових коштів в сумі 5000 доларів США, із яких самостійно обміняв 100 доларів США у вказаному обміннику валют для подальшої оплати зазначеного готелю «Ізумруд», що в м. Чоп, де мав ОСОБА_8 очікувати подальших вказівок ОСОБА_4 .

Однак, протиправні дії ОСОБА_4 щодо організації незаконного переправлення ним ОСОБА_8 через кордон були викриті працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи інспектором прикордонної служби 2 категорії контролер групи тримання відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ти В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки, у період із 06.08.2025 по 11.08.2025 організував незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон в зоні діяльності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону за грошові винагороду у розмірі 6000 доларів США.

За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами: рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 06.08.2025; повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення від 05.08.2025; заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.08.2025; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 08.08.2025; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 11.08.2025; протоколом огляду від 11.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.08.2025 та іншими в сукупності матеріалами кримінального провадження.

Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , з урахуванням обставин вчинення злочину та з метою запобігання можливого ухилення від досудового слідства, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На даний час ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КК України, то, на думку сторони обвинувачення, в ході досудового розслідування встановлено їх наявність, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, заявників інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як зауважує слідчий, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду. Вказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Румунією, Словаччиною, дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , будучи працівником ДПС України, знаючи місця можливого нелегального перетину, усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України, так і поза межами таких, а також переховуватися на території України.

2. Продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин та набутих протиправних навичок може продовжити дії щодо організації переправлення осіб через державний кордон України.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі, ОСОБА_4 може використати свої зв`язки для незаконного впливу на свідків понятих чи інших учасників, які брали участь у першочергових слідчих діях, чи іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, в тому числі військовослужбовців ВПС «Ужгород», так як згідно з матеріалами кримінального провадження вказаний злочин ОСОБА_4 вчиняв за сприянням не встановлених осіб.

На думку сторони обвинувачення, це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до надання неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Підставою застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під варту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий вказує, що враховуючи той факт, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, обрати відносно останнього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не надається можливим, оскільки воно на думку органу досудового розслідування буде неефективним. Запобіжний захід у виді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування не встановлено осіб, які б поручилися за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків та які викликають довіру суду, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не надається можливим, оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, та невідворотність покарання, останній може ухилитися від досудового розслідування та суду, наприклад, покинувши межі країни, вчинити нове кримінальне правопорушення або ж може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні щодо зміни їхніх показів на судовому розгляді.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, до нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі наведеного, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження. Крім того, зауважив, що при вирішенні питання щодо розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слід застосувати положення ч. 5 ст. 182 КПК України щодо виключних випадків, оскільки застава, визначена п. 2 ч. 5 ст. 182 цього Кодексу, не здатна забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. При цьому звернув увагу на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з корисливих мотивів.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про обрання тримання під вартою, стверджує про провокаційні дії в рамках даного кримінального провадження, вважаючи підозру необґрунтованою. Вважає, що спілкування між ОСОБА_8 та підозрюваним не дає підстави стверджувати про обґрунтованість підозри. Наголосив, що сумніви викликає особа заявника/свідка, щодо якого ухвалено вирок, який переглядається в апеляційному порядку та щодо якого провадження зупинено через участь у військовій службі. Висловив думку, що наведені прокурором ризики не є доведеними. Щодо ризику переховування, то захисник такий заперечив, повідомивши про бажання підозрюваного співпрацювати зі слідством та відсутність у останнього наміру уникати розслідування. Вважає наведення ризику продовження вчинення кримінального правопорушення некоректним, оскільки інкримінований злочин є закінченим. Запевнив, що перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підозрюваний не збирається. Захисник просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою: особисте зобов`язання або домашній арешт у нічний час доби, враховуючи, що підозрюваний має постійне місце роботи, постійний дохід близько вісім тисяч гривень щомісячно, має на утриманні мати пенсіонерку, наявний договір оренди житла, строк якого до 30 липня, який власниця на днях мала намір пролонгувати, його сімейний статус розлучений, однак, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дочку, має статус УБД, велику кількість нагород. Крім того, ряд медичної документації, яку захисник просив оцінити у нарадчій кімнаті з метою нерозголошення лікарської таємниці, свідчить про незадовільний стан здоров`я, а утримання у СІЗО погіршить стан здоров`я підзахисного. Просив врахувати, що у п`ятницю має засідати комісія для призначення статусу особи з інвалідністю. У разі незастосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, просив визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним для забезпечення виконання ним, покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, пояснивши вчинення діяння невиплатою йому державою коштів за участь у бойових діях. Просив врахувати, що він отримує мінімальну заробітну плату, має багато відзнак і нагород за участь у бойових діях. Зазначив, що очікує на операцію.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000230, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368 КК України.

11.08.2025 о 18 год. 43 хв. у рамках даного кримінального провадження затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол.

12.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, з корисливих мотивів.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення від 05.08.2025; рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 06.08.2025; заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.08.2025; протоколами огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 08.08.2025 та від 11.08.2025; протоколом огляду від 11.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.08.2025.

Беручи до уваги вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04), рішення від 21.04.2011) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, вік та здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, який розлучений та має неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, має статус учасника бойових дій, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, має відзнаки та нагороди, наявність у підозрюваного постійного місця проживання та постійного місця роботи і джерела доходу, а саме обіймає посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії контролера групи тримання відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б).

Також слідчий суддя враховує конкретні обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, суспільну небезпечність та характер вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що належить до злочину у сфері недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації. При цьому, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України введено воєнний стан та запроваджено заходи правового режиму воєнного стану. У подальшому воєнний стан продовжено та на даний час такий триває. Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено у період дії воєнного стану на території України, що істотно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки даного діяння.

Враховуючи наведене та вивчені матеріали клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, ризик, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формі, що передбачена п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявним у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи сторони обвинувачення про існування інших ризиків, зазначених у клопотанні, належним чином не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим ці ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 «Летельє проти Франції», скарга №12369/86).

Виходячи з вимог ст. 177, 178, 183 КПК України та враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, існуючий в даному провадженні ризик, оцінений в сукупності із даними про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленому у провадженні ризику неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак, клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, інші дані про його особу та встановлений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що підозрюваному слід визначити заставу вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (3028 грн), відповідно становить 242240 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючим у даному кримінальному провадженні ризиком.

Підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного не вбачається.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить підстав для застосування у даному випадку положень абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, яким визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою обчислювати з 11 серпня 2025 року 18 год. 43 хв., тобто з моменту його фактичного затримання.

Строк дії ухвали закінчується 08 жовтня 2025 року, включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного, у разі внесення застави визначити до 08 жовтня 2025 року, включно, у межах строку досудового розслідування.

Згідно з частиною сьомою статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1