Справа № 146/936/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 26 травня 2025 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Русава Томашпільського району Вінницької області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працюючого на посаді механізатора ТОВ АК «Зелена долина», одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, депутатом, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС та учасником бойових дій не є, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 24 травня 2025 року біля 23:00 год перебуваючи біля домогосподарства АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки з ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, кулаком своєї правої руки наніс один удар в обличчя останнього, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синця лівої щоки і садна червоної кайми верхньої губи зліва які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом та характеризуючими матеріалами.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого та характеризуючими даними.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча неднарозово повідомлявся про розгляд справи.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 пояснив, що 24 травня 2025 року приїхав до свого знайомого ОСОБА_5 , де під час словесної суперечки наніс йому один удар рукою в обличчя. В скоєному щиро розкаявся.

Дії ОСОБА_4 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття. та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, що передбачені ст. 67 КК України відсутні.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, відсутність компроментуючих матеріалів, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позицію державного обвинувача щодо міри покарання обвинуваченому, також враховуючи досудову доповідь органу пробації, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , необхідно призначити покарання у виді штрафу, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої сторони.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат у справі не має.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1