Справа № 453/1231/25
№ провадження 1-кс/453/313/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2025 року м. Сколе
Клопотання обгрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2025 близько 15:40 год. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , під час необережного поводження з невідомим вибуховим пристроєм допустив детонацію даного пристрою в кімнаті житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , та внаслідок вибуху отримав травми несумісні з життям.
22.07.2025 року під час огляду спальної кімнати житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , були вилучені: чохол від мобільного телефону, який вилучений із місця події у спец.пакет №ICR0028720, флеш-носій марки «Bliksem» на 64 гб., який упаковано у спец.пакет №CR11101834, мобільний телефон чорного кольору марки РОСО, який вилучено та упаковано у спец.пакет №ICR0239485, металеві та пластикові уламки, які упаковані у спец. пакет №AB1162186.
Вказані речі знаходяться у камері зберігання речових доказів, відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області.
Процесуальний прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилася, зазначивши в клопотанні про розгляд справи без їх участі.
Оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.. Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що внесене клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст. 171 КПК України. З доводів, викладених у клопотанні, вбачається, що арешт майна є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення і має суттєве значення для проведення досудового розслідування та може бути використаний як речовий доказ у кримінальному провадженні, а тому враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372, 532 КПК України,
Клопотання задовольнити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя