Справа № 461/5029/25
Провадження № 1-кс/461/3959/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 в порядку ст.206 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з даною скаргою, у якій вказує на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її цивільним чоловіком, вони проживають в її квартирі однією сім`єю з 2022 р., а 10.03.2023 вони одружилися у м. Львові згідно законів Шаріата. 27.05.2025 року в їхньому помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим СВ Львівською РУП №1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи від 14.05.2025, у кримінальному провадженні 0000481 від 02.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, було проведено обшук. Разом зі слідчою до помешкання зайшли декілька імовірних працівників Служби безпеки України у військовій формі, в масках та працівники Державної міграційної служби у Львівській області. Вони застосували фізичну силу стосовно скаржниці та її сина, принижували гідність присутніх осіб, нецензурно висловлювалися та називали п. ОСОБА_5 «ворогом» України та намагалися без законних підстав затримати ОСОБА_7 в приміщенні квартири. Під час цих подій ОСОБА_5 зник і його місцеперебування невідоме. ОСОБА_4 вважає, що представники силових структур можуть використати його для обміну військовополоненими та/або видати державі агресору. У зв`язку з наведеним, просить слідчого суддю, в порядку ст.206 КПК України:

вжити заходів безпеки щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в т.ч. заборонити будь-яким особам, в т.ч. представникам Служби безпеки України та Державної міграційної служби:

проникати в житлове приміщення належне заявниці без ухвали слідчого судді/суду в якій саме їх працівникам надано такий дозвіл;

затримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без дозволу слідчого судді/суду;

видавати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представникам російської федерації та/або інших держав, без попередньої можливості оскаржити ці дії в судовому порядку;

в разі, якщо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано або іншим чином позбавлено свободи - негайно доставити його до слідчого судді і звільнити його;

доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в цій скарзі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримала.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечила, посилаючись на те, що ОСОБА_5 не затримували, запобіжний захід йому не обирався; органу досудового розслідування невідомо, де знаходиться ОСОБА_5 . Відтак, вважає, що правові підстави для задоволення скарги відсутні.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави у встановленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Згідно з ч. 4 ст. 206 КПК України, якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Норма ст. 206 КПК України, крім іншого, покликана врегулювати питання забезпечення законного тримання особи під вартою та її звільнення з-під варти за недоведеності підстав для такого тримання.

Статтею 29 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і, зокрема, в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Безпосередньо в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000481 від 02.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

27.05.2025 року у квартирі за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим СВ Львівською РУП №1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , було проведено обшук.

Заявник ОСОБА_4 зазначає, що після проведення обшуку ОСОБА_5 зник і припускає, що він був затриманий правоохоронними органами.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до частин 1 та 2 статті 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ч.1 ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч.2 ст.234 КПК України).

Встановлено, що вищевказаний обшук проводився у кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.05.2025 року.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що слідчий діяв у межах, наданих йому нормами КПК України повноважень.

Разом з цим, на час розгляду слідчим суддею даної скарги, відомості про те, що ОСОБА_5 затриманий, позбавлений свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнений з-під варти відсутні.

Як ствердила в судовому засіданні прокурор, ОСОБА_5 не затриманий, запобіжний захід в межах кримінального провадження №0000481 від 02.05.2024 чи іншого провадження не обирався. Місце перебування останнього досудовому слідству невідоме.

Частиною 6 ст.206 КПК України, передбачено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Згідно ч. 7 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Суду не надано обґрунтованих даних про застосування будь-якого тиску на ОСОБА_5 працівниками правоохоронних органів.

В суду відсутня заява ОСОБА_5 про застосування до нього насильства.

В судовому засіданні встановлено, що останній не утримується в умовах ДУ ЛУВП №19, тобто не знаходиться в межах територіальної юрисдикції слідчого судді Галицького районного суду міста Львова.

Самі по собі посилання заявника ОСОБА_4 на те, що ОСОБА_5 могли або можуть затримати у майбутньому, є неспроможним і надуманими, та такими, що не можуть слугувати підставою для задоволення скарги за наведених вище обставин в порядку ст.206 КПК України.

Відтак, судом не приймаються до уваги доводи заявника ОСОБА_4 , оскільки такі не є процесуальними обставинами при розгляді скарги в порядку ст.206 КПК України, зокрема про незаконність утримання під вартою.

Відповідно до §1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У своєму рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) ЄСПЛ вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Також ЄСПЛ у своїй практиці зазначає, що термін «суд» позначає органи, які не лише мають загальні фундаментальні характеристики, серед яких найважливішою є незалежність від виконавчої влади та від сторін у справі, але також надають гарантії судової процедури. Проте форми процедури не обов`язково повинні бути ідентичними в кожній справі, в якій необхідне втручання суду. Для того, щоб визначити, чи забезпечує процедура належні гарантії, необхідно враховувати особливий характер обставин, за яких відбувається провадження (справа «Де Вільде, Оомс та Версип проти Бельгії», рішення від 18 листопада 1970р., серії A № 12, §78).

Крім того, такий орган повинен не лише надавати рекомендації, а також мати повноваження приймати рішення про законність тримання під вартою та видавати наказ про звільнення, якщо тримання під вартою є незаконним (справа «Х. проти Сполученого Королівства», рішення від 5 листопада 1981р., «Уікс проти Сполученого Королівства», рішення від 2 березня 1987р.).

Доводи заявниці про безпідставність кримінального переслідування ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0000481 від 02.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України , не можуть бути предметом розгляду та перевірки слідчим суддею обставин в межах ст.206 КПК України, оскільки для встановлення винуватості особи існують інші процесуальні процедури.

Слідчий суддя також не уповноважений встановлювати місце перебування особи та зобов`язувати правоохоронні органи розшукувати громадян.

Таким чином, скарга ОСОБА_4 , подана в порядку ст.206 КПК України, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.206 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_4 , поданої в порядку ст.206 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст складено 24.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1