Провадження № 1-кс/643/3917/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002013, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, -

встановив:

Слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 2 ГУ Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню №0002013 від 08.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

08.07.2025 до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено труп малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який хворів на дитячий аутизм з вираженими порушеннями соціальної взаємодії та комунікації. Труп малолітнього ОСОБА_4 без ознак насильницької смерті направлено до ХОБСМЕ № 2 для розтину та встановлення причини смерті (ЄО № 25314 від 08.07.2025).

Під час проведення огляду місця події 08.07.2025 в період часу з 15:50 по 16:50 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме у квартирі, де було виявлено труп малолітнього ОСОБА_4 , 2014 року народження, було виявлено та вилучено: шприц 5 мл запакований до паперового конверту; головка шприца в колбі запаковано до паперового конверту; флакон метоклопроніту гідрохлорид 2 мл, запаковано до паперового конверту; медична документація на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запаковано до полімерного пакету WAR2017318.

09.07.2025 постановою слідчого вказані предмети, речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування встановлено, що володільцем майна є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вилучені речі та документи у сукупності з іншими доказами, можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а в подальшому буде використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, та стосовно яких буде призначено відповідні судові експертизи.

Зважаючи на викладене, прокурор просить накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Водночас в клопотанні прокурор просить про поновлення пропущеного процесуального строку.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив клопотання розглянути за його відсутності, проти задоволення не заперечувала.

Через канцелярію суду від ОСОБА_5 надійшла заява, в якій просила клопотання розглянути за її відсутності та задоволити.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не прибуття когось із них у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, вважає його обґрунтованим, причини пропуску строку, вказані у клопотанні, заслуговують на врахування, тому беручи до уваги приписи ч. 1 ст. 117 КПК України, поновлює строк на подачу клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Постановою слідчого СВ Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області старшого лейтената поліції ОСОБА_6 від 09.07.2025 вилучене майно, а саме: шприц 5 мл запакований до паперового конверту; головка шприца в колбі запаковано до паперового конверту; флакон метоклопроніту гідрохлорид 2 мл запаковано до паперового конверту; медична документація на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запаковано до полімерного пакету WAR2017318 - визнано речовими доказами.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого за ознаками засобу вчинення кримінального правопорушення, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На даний час не спростовано підставність клопотання про арешт, що в подальшому не унеможливлює ставити питання про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України.

Відтак слідчий суддя дійшов висновку, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 117, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: шприцом 5 мл запакованим до паперового конверту; головкою шприца в колбі, запакованою до паперового конверту; флаконом метоклопроніту гідрохлорид 2 мл, запакованим до паперового конверту; медичною документацією на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запакованою до полімерного пакету WAR2017318

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1