Справа № 584/573/21
Провадження № 1-кп/584/19/25
УХВАЛА

22.05.2025 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль заяву про роз`яснення вироку ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.04.2025 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

Вироком ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.04.2025 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 317 КК України та ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців; за ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць. Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_3 покарання за даним вироком у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2022, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно визначено ОСОБА_3 до відбування за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць. Строк покарання ОСОБА_3 за даним вироком обчислювати з 17.04.2025. Зарахувати до строку покарання, призначеного за даним вироком, строк досудового тримання під вартою з 27.09.2021 по 23.07.2022 включно, а також покарання, відбуте за вироком ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2022 - у період з 24.07.2022 по 16.04.2025 включно. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 2656 грн. 05 коп. Скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.09.2021 на вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_3 , проведеного 27.09.2021: дві сережки у формі кільця з металу сріблястого кольору; дві каблучки сріблястого кольору з інкрустацією каменями білого кольору, браслет у формі ланцюжка з металу жовтого кольору, мобільний телефон «Samsung G361H» з картою пам`яті на 16 GB та сім-карткою НОМЕР_1 , власником яких є потерпіла ОСОБА_4 . Речові докази: дві сережки у формі кільця з металу сріблястого кольору; дві каблучки сріблястого кольору з інкрустацією каменями білого кольору; браслет у формі ланцюжка з металу жовтого кольору, мобільний телефон марки «Samsung G361H» з картою пам`яті на 16 Gb та СІМ-карткою НОМЕР_1 , які передано до камери зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_2 , - повернуто потерпілій ОСОБА_4 , дозволивши їй використовувати вказане майно на власний розсуд, як законному власнику цього майна; алюмінієвий бідон, ємністю 40 л., який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - дозволено останній використовувати на вланий розсуд, як законному власнику цього майна.

14.05.2025 від начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Сумського СІЗО надійшла заява про роз`яснення вироку ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.04.2025.

Зокрема, у вказаній заяві зазначено, що в резолютивній частині вироку від 17.04.2025 не зазначено рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

У зв`язку з цим посилаючись на положення п. 2 ч. 4 ст. 374, ст. 380 КПК України начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 просив суд роз`яснити вказаний вирок.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, що з огляду на положення ч. 2 ст.380 КПК України не є перешкодою для розгляду поданої заяви.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалась відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши матеріали, вважаю, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження ухвалою роз`ясняє своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Тобто, у заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме в його резолютивній частині є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання тощо.

В силу вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, на положення якої посилається заявник, у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються, у тому числі: рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження застосовувались наступні заходи забезпечення кримінального провадження: арешт майна та запобіжні заходи.

Зокрема ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.09.2021 було накладено арешт на вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_3 , проведеного 27.09.2021: дві сережки у формі кільця з металу сріблястого кольору; дві каблучки сріблястого кольору з інкрустацією каменями білого кольору, браслет у формі ланцюжка з металу жовтого кольору, мобільний телефон «Samsung G361H» з картою пам`яті на 16 GB та сім-карткою НОМЕР_1 , власником яких є потерпіла ОСОБА_4 .

Вказаний арешт майна було скасовано судом при ухваленні вироку, про що зазначено у резолютивній частині вироку від 17.04.2025.

Також під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.09.2021 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 09:30 год. 27.09.2021 по 09:30 год. 24.11.2021 включно.

Після надходження вказаного кримінального провадження для розгляду до Путивльського районного суду Сумської області, обраний під час досудового розслідування відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою неодноразово продовжувався ухвалами суду за відповідними клопотаннями прокурора.

Зокрема, ухвалою суду від 25.05.2022 за клопотанням прокурора обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді тримання під вартою було продовжено на шістдесят днів - по 12 год. 00 хв. 23 липня 2022 року включно.

В той же час, вироком ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2022 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Вказаний вирок суду набрав законної сили 09.06.2022 та був звернений до виконання.

Про вказану обставину судом зазначено у мотивувальній частині вироку від 17.04.2025.

З огляду на те, що після закінчення терміну обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою 23.07.2022, ОСОБА_3 набув процесуального статусу засудженого за вироком ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2022, який був звернений до виконання, тому після закінчення строку вказаного запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором не вносились до суду клопотання про продовження вказаного запобіжного заходу чи обрання будь-якого іншого запобіжного заходу.

Таким чином, станом на дату ухвалення ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно ОСОБА_3 вироку від 17.04.2025, останній відбував покарання у виді позбавлення волі за вироком ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2022 та запобіжні заходи відносно нього були відсутні.

Тобто, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносного ОСОБА_3 застосовувався у період з 27.09.2021 по 23.07.2022 включно

В силу положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В силу положень ч. 1 ст. 63 КК України покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Зважаючи на те, що станом на дату ухвалення вироку 17.04.2025 ОСОБА_3 у встановленому законом порядку відбував покарання у виді позбавлення волі, тому в застосуванні відносно нього будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не було потреби.

Таким чином, судом виконано вимоги КПК України, визначені п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, в тому числі зазначено, що строк покарання ОСОБА_3 за даним вироком слід обчислювати з 17.04.2025, а також зараховано до строку покарання, призначеного за даним вироком, строк досудового тримання під вартою з 27.09.2021 по 23.07.2022 включно, а також покарання, відбуте за вироком ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2022 - у період з 24.07.2022 по 16.04.2025 включно.

Тобто, вирок суду є цілком зрозумілим, оскільки доступний для сприйняття, дохідливий та такий, що не припускає варіантності свого тлумачення. Він оформлений у відповідності до вимог ст.374 КПК України, містить посилання на норми діючого кримінального процесуального закону, викладений чіткими зрозумілими реченнями.

Вищезазначене свідчить про відсутність підстав для роз`яснення вказаного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 380 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Сумського СІЗО про роз`яснення вироку Путивльського районного суду Сумської області від 17.04.2025,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1