Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5095/25
Номер провадження 1-кс/711/1345/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0000383 від 12.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тетерівка Жашківського району Черкаської області, громадянина України, який не є особою з інвалідністю, одруженого, працюючого головним інженером Черкаської державної сільськогосподарської дослідної станції національного наукового центру «Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 12.04.2025 року близько 07 години 15 хвилин водій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем TOYOTA RAV 4 реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись на території Черкаського району Черкаської області, по автодорозі Р-10 сполученням Канів-Черкаси-Світловодськ-Кременчук, зі сторони села Руська Поляна в напрямку міста Черкаси, в порушення вимог пп. 2.3 б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, та відповідно не реагував на її зміну, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дитримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, та проїждаючи на 33 км + 400 м даної автодороги, на нерегульованому перехресті з вулицею Миру, допустив зіткнення з автомобілем PEUGEOT PARTNER реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався попереду, в попутному напрямку руху, та на нерегульованому перехресті з вулицею Миру здійснював маневр повороту ліворуч.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер при наданні медичної допомоги в автомобілі ШМД, а пасажир автомобіля PEUGEOT PARTNER реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди.

Допущені водієм автомобіля TOYOTA RAV 4 реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 порушення правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог пунктів 2.3 б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення загибелі потерпілих ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 .

З урахуванням встановлених досудовим розслідуванням даних, 2.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

14.04.2025 підозрюваному ОСОБА_5 Придніпровським районним судом м. Черкаси обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 10.06.2025.

Анкетні відомості підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Тетерівка, Жашківського району, Черкаської області, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Причетність ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.04.2025, з додатками до нього;

- даними протоколу огляду трупа ОСОБА_7 від 12.04.2025;

- даними протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 12.04.2025;

- даними висновку судово медичної експертизи № 03-01/511 від 28.04.2025;

- даними висновку судово медичної експертизи № 03-01/512 від 28.04.2025;

- даними висновку експертизи технічного стану автомобіля № СЕ-19/124-25/6012-ІТ від 09.05.2025;

- даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-25/6013-ІТ від 06.05.2025;

- даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-25/6011-ІТ від 07.05.2025;

- даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №Е-19/124-25/6007-ІТ від 05.05.2025;

- даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-25/6008-ІТ від 05.05.2025;

- даними висновку судово трасологічної експертизи № СЕ-19/124-25/6009-ІТ від 06.05.2025;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 26.05.2025.

Внаслідок складності кримінального провадження завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово трасологічної експертизи, провести слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_5 , призначити та в подальшому отримати висновок судової автотехнічної експертизи, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність та вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, пов`язаного з виїздом до будь якої країни Європейського Союзу, чи непідконтрольних на даний час територій України.

2) може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що надає йому можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування, показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості в кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель двох осіб.

Так, ОСОБА_5 грубо нехтуючи Правилами дорожнього руху, приступив до керування транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, збільшуючи вірогідність аварійної ситуації, та порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, яких повинні дотримуватись всі його учасники, а відтак нехтуючи не лише своєю безпекою, а й наражаючи на неї інших учасників дорожнього руху, вчинив хоча і необережний, але тяжкий злочин, що призвів до незворотних та непоправних наслідків у вигляді смерті двох осіб, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , тоді як життя та здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю. Вказане свідчить й про небезпечність ОСОБА_5 як водія під час керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, все це свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Також при продовженні запобіжного заходу ОСОБА_5 слід врахувати наявні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; кримінальне правопорушення вчинене останнім являється тяжким злочином, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі; непоправні наслідки, що настали у вигляді смерті двох осіб, та в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу.

У відповідності до положень ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявних ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог Глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, тому обрання відносно нього будь якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст.177 КПК України, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим що розгляд клопотання пов`язаний з триманням під вартою, необхідності у покладенні на ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України не має.

Згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель двох людей.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримала та просили його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ньому та додані до нього докази. Пояснила, що відбулося ДТП за участі водія ОСОБА_5 , в ході якого загинули дві особи. 12.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.3 ст.286 КК України, 14.04.2025 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців. Звернула увагу на поведінку підозрюваного під час досудового розслідування. Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, який призвів до загибелі двох осіб, сторона обвинувачення просила не застосовувати щодо останнього альтернативний запобіжний захід. При цьому зазначила, що на даний час відсутні будь-які відомості щодо неможливості застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не можливість отримання останнім медичної допомоги в умовах слідчого ізолятора.

Слідчий ОСОБА_3 підтримав думку прокурора.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 вказав, що сторона захисту не заперечує підозру, однак заперечує ризики, які доводить прокурор. Що стосується ризику переховуватися, то враховуючи збіг обставин до особи може бути застосовано ст.75 КК України. Враховуючи дану обставину відсутні потреби застосовувати реальну міру покарання. Просить застосувати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000383 від 12.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

12.04.2025 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.

14.04.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/3184/25) ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 10.06.2025 включно.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.04.2025, з додатками до нього; даними протоколу огляду трупа ОСОБА_7 від 12.04.2025; - даними протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 12.04.2025; даними висновку судово медичної експертизи № 03-01/511 від 28.04.2025; даними висновку судово медичної експертизи № 03-01/512 від 28.04.2025; даними висновку експертизи технічного стану автомобіля № СЕ-19/124-25/6012-ІТ від 09.05.2025; даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-25/6013-ІТ від 06.05.2025; даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-25/6011-ІТ від 07.05.2025; даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №Е-19/124-25/6007-ІТ від 05.05.2025; даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-25/6008-ІТ від 05.05.2025; даними висновку судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/124-25/6009-ІТ від 06.05.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 26.05.2025.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п.1 ч.1 ст.178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

В даному судовому засіданні сторона захисту будуючи лінію захисту не піднімала питання обґрунтованості підозри, а тому її обґрунтованість встановлена попередньою ухвалою, якою було обрано запобіжний захід. Обставини не змінилися, що враховано при розгляді клопотання щодо продовження запобіжного заходу.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при обрані запобіжного заходу, про продовження існування яких вказує сторона обвинувачення у даному клопотанні, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, зокрема за інкримінований в провину ОСОБА_5 злочин, передбачений ч.3 ст.286 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Крім того доказовість можливості переховування вказують і активні нелогічні дії підозрюваного в момент обрання йому запобіжного заходу, які були направлені на вчинки, які протистояли можливості здійснення забір аналізів для полегшення та покращення лікування, тобто ціною здоров`я ОСОБА_5 протистояв можливості забору аналізів, що також підлягає додатковій слушній оцінці при перевірці продовження існування ризиків. Таку свою поведінку в судовому засіданні обвинувачений відмовився пояснити.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). А в матеріалах кримінального провадження наявні потерпілі. Доводи сторони захисту з даного приводу, щодо відсутності у матеріалах клопотання підтвердження наявності потерпілих та заперечення щодо будьяких долучень додаткових матеріалів не беруться до уваги слідчим суддею, так як дане питання підняте в ході судового розгляду, їхня наявність в кримінальному провадженні, враховуючи наслідки, є логічно очевидною, а тому дана обставина може бути доведена при запереченні іншою стороною, що мало місце в даному судовому розгляді.

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування. Що також виходить із поведінки підозрюваного.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу 14.04.2025, продовжують існувати. Відтак слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.04.2025.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження. Дане втручання є також виправдане суспільним інтересом та очікуванням суспільства належної поведінки державних органів щодо забезпечення швидкого та дієвого розгляду даного кримінального провадження.

Під час оцінки виправданості втручання у права і свободи підозрюваного слідчий суддя також враховує необхідність додаткового часу для проведення та завершення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, що мають важливе значення для кримінального провадження, та обставини, які перешкоджали здійснити ці дії раніше та строку, необхідного для їх проведення або завершення.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

04.06.2024 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_11 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000383 від 12.04.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 12.07.2025.

З огляду на зазначене, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини та особливості події кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі, непоправні наслідки, що настали у вигляді смерті двох осіб, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід має бути продовжений в межах строку досудового розслідування, а саме до 12.07.2025 включно.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, керуючись ч.4 ст.183 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовженні запобіжного заходу на даній стадії, оскільки останньому повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.286 КК України, що потягло загибель двох осіб, необхідність проведення слідчих дій та поведінки підозрюваного.

Враховуючи наведені вище обставини, тяжкі наслідки, незначний час, який проводиться досудове розслідування у два місяці, кількість ризиків, та переважання його над вимогою і сподіваннями суспільства, що вказує про рівнозначність застосування запобіжного заходу до вчиненого діянні при наявності перелічених ризиків, слідчий суддя не знаходить вагомості доводів сторони захисту для часткового задоволення клопотання та подальшого застосування домашнього арешту у вигляді запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0000383 від 12.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.07.2025 включно.

Строк дії ухвали, в частині застосування запобіжного заходу у вигляді варти, визначити до 12 липня 2025 року, включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 11.06.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1