Справа № 202/2509/25
Провадження № 1-кс/202/3277/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів ГУНп в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000044 від 05.02.2025, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холмець, Ужгородського району, Закарпатської області, громадянина України, який не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, групи інвалідності не має, з неповною середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, в солдат ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 13 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , відповідно до ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Згідно з положеннями ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Крім того, являючись військовослужбовцем ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 20, 21, 22, 22-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України достеменно знав, що військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо.

Проте, в порушення вищевказаних норм законодавства, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 13 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , 04.02.2025 приблизно 19 години 50 хвилин знаходячись у приміщенні житлового будинку домоволодіння АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 , в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті неприязних відносин, схопив правою рукою зі столу розкладний ніж та наніс один удар навідмаш в область лівої частини шиї останнього, чим спричинив ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді колото різаної рани шиї з ушкодженням трахеї, з яким ОСОБА_7 доставлений до госпіталю в селище Петропавлівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, тобто підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

05.02.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

08.02.2025 слідчим суддею Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 05 квітня 2025 року.

03.04.2025 слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 травня 2025 року.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 04.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 05.02.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 08.02.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 06.02.2025, висновком судово-медичної експертизи №1054е/166 від 21.04.2025, висновком додаткової судово-медичної експертизи №1072е від 21.04.2025, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження, які самі по собі так і в сукупності із іншими доказами містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням є необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , без визначення розміру застави, оскільки відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України наявні ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, встановлені ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, до теперішнього часу не відпали, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки свідки та сам потерпілий проходили службу та мешкали разом з підозрюваним ОСОБА_5 , що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків та потерпілого, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки підозрюваний вчиняючи злочин, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати завдання, що потягне за собою перекладення його обов`язків на інших військовослужбовців, збільшення навантаження на них та посилення загрози їхньому життю. Такі дії ОСОБА_5 вже є опосередкованим посяганням на життя та здоров`я інших військовослужбовців та фактичним висловленням байдужості до їх безпеки на користь власного страху. З огляду на це, а також те, що підозрюваному загрожує покарання до 15 років позбавлення волі, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість вчинення останнім злочину, передбаченого ст. 408 КК України («Дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу»).

Крім того, знаходячись на свободі може вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується, що також підтверджується репутацією самого підозрюваного ОСОБА_5 , який являючись військовослужбовцем під час виконання службових обов`язків, має «широкий» доступ до вогнепальної зброї та бойових припасів в тому числі до необлікованих (у т.ч. отриманої в бою від загарбників), якою, враховуючи аморальні якості його характеру, ще не раз може розпорядитися у злочинній діяльності, а тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі і злочин проти життя та здоров`я особи.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, прокурор звертає увагу суду, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання стосовно ОСОБА_5 під вартою є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання підозрюваного під вартою.

Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття під варту ОСОБА_5 .

Сторона обвинувачення акцентує увагу суду, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою, немає, відсутні докази і наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, також враховуючи вкрай напружену ситуацію пов`язану з введенням воєнного стану в країні, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується вчиненням ОСОБА_5 тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом обрання застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою та свідчить про відсутність підстав для визначення мінімального розміру застави.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Оцінюючі в сукупності всі зібрані фактичні данні у кримінальному провадженні та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України доцільно продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави і таким чином запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перевірена обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 , встановлені ризики передбачені статтею 177 цього Кодексу, та встановлений факт недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а також приймаючи до уваги той факт, що строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 06.05.2025, оскільки на даний час наявні процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, тому доцільно продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, на даний час у вказаному провадженні необхідно: отримати висновок судової молекулярно - генетичної експертизи, яку призначено 19.03.2025;отримати висновок амбулаторної судово - психіатричної експертизи, яку призначено 17.03.2025; отримати висновок судової експертизи зброї, яку призначено 21.04.2025; провести слідчий експеримент за участю потерпілого, який наразі перебуває на лікуванні у м. Виноградів, Берегівського р-ну, Закарпатської області; за результатами слідчого експерименту призначити та отримати висновок додаткової судово - медичної експертизи по механізму спричинення тілесних ушкоджень; виконати інші слідчі (процесуальні) дії у проведенні яких виникне необхідність; виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий, за погодженням з прокурором, звернулися до слідчого судді з даним клопотанням.

В ході розгляду клопотання слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, які не зменшились. Просили продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 зазначеної статті КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддею встановлено, що слідчими слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 05.02.2025

06.02.2025 року у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 04.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 05.02.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 08.02.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 06.02.2025, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження, які самі по собі так і в сукупності із іншими доказами містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

06.02.2025 року слідчим суддею Першотравенського міського суду Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком на 60 (шістдесят) днів до 05.04.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.05.2025 року строк досудового розслідування продовжено до 06 липня 2025 року.

Таким чином, при вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_14 , слідчий суддя вважає, що у встановленому законом порядку строк досудового слідства подовжено, що свідчить про необхідність проведення подальших слідчих дій.

Необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється необхідністю уникнення ризиків передбачених п.п. 1,2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, обгрунтовується тим, що ОСОБА_5 , на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у скоєнні умисного, тяжкого злочину, за який передбачена міра покарання, у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: на теперішній час органами досудового розслідування злочинну діяльність підозрюваного викрито не в повній мірі, оскільки здійснюється збір доказів, що, також, свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на свідка та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі, шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні, відповідно до положень ст.23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що також підтверджується репутацією самого підозрюваного ОСОБА_5 , який, являючись військовослужбовцем, має «широкий» доступ до будь-якого виду зброї (у т.ч., отриманої в бою від загарбників), якою, враховуючи аморальні якості його характеру, ще не раз може розпорядитися у злочинній діяльності.

Вказані ризики на даний час не зменшилися.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що обставини з часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшилися, а також приймаючи до уваги, що слідчим та прокурором належним чином обґрунтовано обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також доведено, що інший більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому суд вважає за необхідне продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Приймаючи до уваги зазначене, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи, що він підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням начильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави підозрюваному.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 34 (тридцять чотири) дні, по 06 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє по 06 травня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1