В И Р О К

іменем України

10 вересня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі:

секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000237 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Шевченкове Шевченківського району Харківської області, є громадянкою України, має базову середню освіту, одружена, не працює, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

14 квітня 2024 року близько 11:00 години ОСОБА_8 перебувала за місцем проживання в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , де між ними виникла сварка на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, під час якої у ОСОБА_8 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи зазначений умисел, перебуваючи у квартирі за вказаною адресою, діючи умисно, ОСОБА_8 взяла в праву руку кухонний ніж, наблизилася до ОСОБА_7 , який перебував у ліжку, та з силою нанесла колото ріжучою частиною ножа один удар в ділянку тулубу останнього. Цими діями, ОСОБА_8 спричинила ОСОБА_7 в сукупності тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя у вигляді одного проникаючого ножового торако-абдомінального поранення з ушкодженням печінки, дванадцятипалої кишки, правої нирки, підшлункової залози, діафрагми, що ускладнилося в своїй течії розвитком гемоперитонеуму та правобічного гемопневмотораксу.

Зазначеними діями ОСОБА_8 вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнала та показала, що 14.04.2024 об 11:00 годині в квартирі між нею та чоловіком ОСОБА_7 виникла сварка, через висловлені останнім образ в її бік. Тоді вона розсердилася і на кухні взяла ніж, далі прийшла до спальної кімнати, де відпочивав ОСОБА_7 , та нанесла ножем один удар у правий бік. Вказана подія відбулася, на її думку, через неодноразові сварки, під час яких ОСОБА_7 бив її, і в цьому випадку вона вирішила показати, що жінку не треба ображати. Взагалі вважала, що саме ОСОБА_7 спровокував її на такі дії. Раніше також між ними траплялися сварки, в минулому році вона викликала працівників поліції.

Крім таких показань обвинуваченої ОСОБА_8 , та незважаючи на її твердження про заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому в результаті провокації потерпілого, її винуватість у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, підтверджується у повному обсязі наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, 14.04.2024 о 12:39 до відділу поліції надійшло повідомлення зі служби "102" (заявника ОСОБА_10 ) щодо виявлення ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями (т. 2 а. п. 8, 9).

Потерпілий ОСОБА_7 показав, що вранці 14.04.2024 до нього додому прийшов знайомий ОСОБА_11 і вони вживали алкогольні напої. Його дружина ОСОБА_8 посиділа з ними 5 хвилин та пішла до спальної кімнати. Після вживання алкогольних напоїв між ним та ОСОБА_8 виникла сварка, під час якої він вдарив та штовхнув її, а потім пішов відпочивати. Через деякий час дружина прийшла до нього у кімнату та завдала один удар ножем. Після цього він вийшов у коридор та втратив свідомість, а отямився в реанімаційному відділенні лікарні. Взагалі вважав, що і сам винен у сварці та своєю поведінкою міг спровокувати ОСОБА_8 на такі дії.

Свідок ОСОБА_10 показала, що працює фельдшером швидкої допомоги, 14.04.2024 за викликом прибула на місце події, де виявила потерпілого ОСОБА_7 , який лежав на підлозі з колото-різаною раною. Під час надання йому допомоги потерпілий просив не повідомляти про його поранення до поліції, оскільки не мав претензій до дружини.

Свідок ОСОБА_11 показав, що 13.04.2024 увечері йому зателефонував потерпілий ОСОБА_7 та запросив в гості до нього додому. Він прийшов, та вони разом випили. У зв`язку з настанням комендантської години ОСОБА_7 запропонував йому залишитись, що він і зробив. Під час вживання алкогольних напоїв сварок не було. Наступного дня, зранку його викликали на роботу, і він пішов, а потім йому зателефонувала обвинувачена ОСОБА_8 та повідомила, що під час сварки порізала ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_12 показала, що проживає поряд з ОСОБА_8 і ОСОБА_7 . Того дня, чула, що щось трапилося з чоловіком, швидка на виклик прибула. Сама обставин вчинення правопорушення не бачила, тільки чутки, інколи бачила ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені показання потерпілого та свідків в цілому узгоджуються між собою та в сукупності містять відомості щодо хронології та фактичних обставин, за яких ОСОБА_8 , вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження.

Даними протоколу огляду місця події від 14.04.2024, проведеного за письмовим дозволом ОСОБА_8 , підтверджується обстановка в належній ОСОБА_13 квартирі АДРЕСА_2 , за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_7 . Під час огляду було виявлено та вилучено 7 кухонних ножів, кухонну сокиру, фрагмент РБК з матрацу і простирадла, а також здійснено змив з дверей ванної кімнати (т. 2 а. п. 10-21), які постановою слідчого від 14.04.2024 визнані речовими доказами та ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 16.04.2024 на них накладено арешт (т. 2 а. п. 22, 23, 25, 37, 38).

З протоколів огляду предметів від 15.04.2024 вбачається, що були оглянуті ножі, які вилучені в ході огляду місця події 14.04.2024 (т. 2 а. п. 82-95).

Даними протоколу слідчого експерименту від 22.01.2020 підтверджується повідомлений обвинуваченою ОСОБА_8 механізм нанесення удару ножем потерпілому ОСОБА_7 , що мало місце 14.04.2024 (т. 2 а. п. 73-78, 96).

З листа КНП ХОР "ОКЛ" № 31/1612 від 15.04.2024 та копій медичної документації на ім`я ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_7 перебував на лікуванні у відділенні інтенсивної терапії, перебував у важкому стані (т. 2 а. п. 41, 113-157).

Висновками судово-медичної експертизи № 12-14/70-Зм/24 від 16.04.2024, додаткової судово-медичної експертизи № 12-14/105-Зм/24 від 31.05.2024 підтверджується, що у потерпілого ОСОБА_7 мали місце: одне проникаюче сліпе колото-різане торако-абдомінальне поранення, з ушкодженням печінки, дванадцятипалої кишки, правої нирки, підшлункової залози, діафрагми, що ускладнилися у своїй течії розвитком гемоперитоніума та правобічного гемопневмоторакса.

Вказані вище тілесні ушкодження утворилися від одноразової дії предмета, що має колюче-ріжучі властивості, індивідуальні особливості якого своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо, внаслідок нанесення удару ножем нападаючої, з місцем прикладання сили в праву половину грудної клітки, по напряму спереду назад, справа наліво та декілька зверху вниз, і могли бути отримані в строк і при обставинах, зазначених вище. По ступеню тяжкості ці тілесні ушкодження в своїй сукупності, що утворилися по єдиному механізму, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995).

Виключена можливість утворення вищевказаних тілесних ушкоджень внаслідок самоспричинення, що не характерно для даного виду травми.

Свідчення обвинуваченої ОСОБА_8 , надані нею під час слідчого експерименту, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, як в механізмі нанесення тілесних ушкоджень, так і в способі їх спричинення потерпілому ОСОБА_7 .

Враховуючи характеризуючи особливості вищевказаних тілесних ушкоджень, можливо стверджувати, що вони цілком могли бути спричинені ножем, а саме, кухонним ножем (із полімерною рукояткою, блакитно-білого кольору, довжиною 13 см, лезом з "П"-подібним обушком, довжиною 17 см, шириною від рукоятки 3,5 см, з гострим краєм), вилучений під час огляду місця події 14.04.2024.

В ОКЛ м. Харкова були проведені хірургічні операції: дренування правої плевральної порожнини по Бюлау. 14.04.2024 Лапаротомія. Ревізія черевної порожнини, заочеревного простору, ушивання поранення дванадцятипалої кишки, голівки підшлункової залози, правої нирки, коагуляція рани печінки, тампонування рани печінки, ушивання правої нирки, дренування порожнини, хірургічна обробка рани (т. 2 а. п. 44, 160, 161).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/71-Зм/24 від 16.04.2024 у обвинуваченої ОСОБА_8 мали місце: ділянки травматичного набряку м`яких тканин в потиличній області ліворуч, в правій скроневій області та в проекції лівої вилицюватої кістки, синець в лівій навколо очній області. Вказані вище тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму удару, індивідуальні особливості яких своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо, внаслідок нанесення ударів кулаками нападаючого, і могли бути отримані в строк і при обставинах, зазначених ОСОБА_8 . По ступеню тяжкості ці тілесні ушкодження, як в сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995). Виключена можливість спричинення вищевказаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного росту, або внаслідок самоспричинення, що не характерно для даного виду травми (т. 2 а. п. 63, 64).

Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та взаємозв`язку достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_8 є винуватою у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, і її дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином;

- обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до частини 2 статті 66 Кримінального кодексу України, якою визнається відсутність у потерпілого ОСОБА_7 претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої, про що він заявив під час судового розгляду;

- обставину, що обтяжує покарання, відповідно до пункту 6-1 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якою визнається вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя;

- особу обвинуваченої, яка раніше не судима (т. 2 а. п. 54), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (т. 2 а. п. 56, 58), одружена (т. 2 а. п. 53), не працює, за місцем проживання селищна рада характеризувала її як особу яка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП (т. 2 а. п. 55), відповідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 231 від 01.04.2025 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період часу, якому відповідає правопорушення, виявляла ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебувала у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними; на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а. п. 240-242).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшує покарання, обставини, що обтяжує покарання, особи обвинуваченої, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

Крім того, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк, що не перевищує 5 років, врахувуючи, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, виявила готовність нести передбачену законом відповідальність, а потерпілий не заперечував наявності у нього віктимної поведінки та заявив, що не має до своєї дружини будь-яких претензій, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення її від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, з покладанням на неї обов`язків, передбачених частиною 1 та пунктом 4 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України.

Оскільки формулювання пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення не містить відомостей про вчинення нею кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством, а також обставини домашнього насильства з боку ОСОБА_8 не були встановлені і під час судового розгляду, відсутні підстави для покладення на неї, відповідно до частини 2 статті 76 Кримінального кодексу України, інших обов`язків та заборон, передбачених статтею 91-1 Кримінального кодексу України.

Застосований щодо речових доказів арешт на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 16.04.2024, належить скасувати.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_8 винуватою у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

Відповідно до частини 1, пункту 4 частини 3статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Скасувати застосований на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 16.04.2024арешт тимчасового вилученого майна.

Речові докази, які зберігаються у Відділі поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, а саме: 7 кухонних ножів, кухонну сокиру, фрагмент РБК та змив - знищити; рушник рожевого кольору - повернути обвинуваченій ОСОБА_8 , а у разі її відмови від одержання рушника, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1