Справа № 507/898/25
Провадження № 1-кп/507/54/2025
Номер рядка звіту 364
В И Р О К
07.05.2025 рокуселище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Леніне Фрунзівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, співмешкаючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 29 грудня 2023 року Любашівським районним судом Одеської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт,
за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Любашівського районного суду Одеської області від 29.12.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, до покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт, 05.02.2024 поставлений на облік Любашівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області для відбування призначеного йому судом покарання.
В подальшому, 17.03.2025 ОСОБА_3 роз`яснено передбачені ст.37 КВК України порядок та умови відбування цього виду покарання, обов`язки засудженого. Також, відповідно до вимог ст.40 КВК України, останній попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України, за ухилення від відбування покарання. Окрім того, від засудженого ОСОБА_3 відібрано підписку та ознайомлено останнього з направленням для відпрацювання робіт до Зеленогірської селищної ради Одеської області, згідно з яким останній повинен приступити до відбування покарання з 24.03.2025.
Будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт та письмово попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 , реалізуючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на ухилення від відбування призначеного судом покарання, в порушення обов`язків, передбачених ч.6 ст.41, ст.42 КВК України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період з 24.03.2025 по 31.03.2025, не маючи на те поважних причин, жодного разу не з`явився до Зеленогірської селищної ради Одеської області для виконання громадських робіт.
У зв`язку з цим, 07.04.2025 ОСОБА_3 викликано до Любашівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, повторно попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України, за ухилення від відбування покарання, та ознайомлено останнього з направленням для відпрацювання робіт до Зеленогірської селищної ради Одеської області, згідно з яким останній повинен приступити до відбування покарання з 10.04.2025.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт та письмово попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 , реалізуючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на ухилення від відбування призначеного судом покарання, в порушення обов`язків, передбачених ч.6 ст.41, ст.42 КВК України, усвідомлюючи
протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період з 10.04.2025 по 16.04.2025, не маючи на те поважних причин, жодного разу не з`явився до Зеленогірської селищної ради Одеської області для виконання громадських робіт та не відпрацював 240 годин громадських робіт, призначених йому вироком Любашівського районного суду від 29.12.2023.
Таким чином, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без поважних причин, умисно, не вийшов в період з 24.03.2025 по 31.03.2025 та з 10.04.2025 по 16.04.2025 на відпрацювання призначеного покарання у виді громадських робіт більше двох разів протягом місяця, про причини неявки відповідальних осіб не повідомляв, що відповідно до абз.2 ч.3 ст. 40 КВК України, є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.
За таких обставин, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, за ознакою ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.337 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , написану ним в присутності адвоката ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали обвинувального акту та зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України за ознакою ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується негативно, проживає із співмешканкою та її трьома малолітніми дітьми, офіційно не працевлаштований, працездатного віку, раніше судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться. Поряд із тим, суд враховує пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що до обвинуваченого слід застосувати покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.389 КК України, а саме у вигляді пробаційного нагляду строком 1 рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Положення вказаної норми, є імперативними, тобто обов`язковими для застосування.
Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 29 грудня 2023 року визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.126-1 КК України та йому призначено покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.
Так, невідбуте ОСОБА_3 покарання за попереднім вироком становить 240 годин громадських робіт.
Нове кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив після постановлення вказаного вироку, але до повного відбуття призначеного вироком покарання.
За цих обставин, остаточне покарання ОСОБА_3 має бути обрано за правилами ч. 1 ст. 71 України за сукупністю вироків.
При складанні покарань у порядку ч.4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Отже, у відповідності до вимог ст.71, 72 КК України, суд вважає за необхідне ч до призначеного покарання за даним вироком , частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 29.11.2023 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 10 днів пробаційного нагляду. При цьому , суд вважає за необхідним та достатнім покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.2 ст.59-1 КК України.
Саме це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання не має.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 29.12.2023 року і за сукупністю вироків з урахуванням ст.72 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 10 днів пробаційного нагляду.
Згідно ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Строк покарання обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду області через Любашівський районний суд Одеської області з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1