Справа №443/430/25
Провадження №1-кп/443/79/25
УХВАЛА

судового засідання

11 червня 2025 року місто Жидачів

Колегія суддів Жидачівського районного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні (внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0001077 від 28.10.2024) стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

встановив:

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор покликається на те, що 29.10.2024 о 01 год 55 хв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

29.10.2024 відповідно до вимог ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

30.10.2024 слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, з подальшим утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», який у подальшому неодноразово продовжено, востаннє 29.04.2025 ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області строком до 27.06.2025.

13.03.2025 відповідно до вимог ст. ст. 42, 276, 277, 278, 279 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри та оголошено нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 28.10.2024 проведеного за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Новошини, вул. Сагайдачного,72 (місце скоєння злочину);

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 31.10.2024;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 28.10.2024;

- протоколом огляду місця події від 29.10.2024 проведеного за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Новошини, вул. Бакоцино, 15, в ході якого вилучено два ножі;

- протоколом огляду місця події від 29.10.2024 проведеного в лісовій місцевості неподалік дороги с. Новошино с. Журавно, за координатами: 49.2736035, 34.3105602, в ході якого вилучено чорну куртку;

- протоколом огляду місця події від 29.10.2024 проведеного за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Новошини, вул. Лукавецька, 5Б, в ході якого вилучено два гумових чоботи;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_11 від 29.10.2024 проведеного в приміщенні моргу Жидачівської ЦРЛ, за адресою: Львівська область, Стрийський район, м. Жидачів, вул. Ярослава Мудрого, 29, в ході якого вилучено: светр бежевий, футболку голубу, штани фіолетові, шкарпетки бордові, труси рожеві;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_12 від 29.10.2024 проведеного в приміщенні моргу Жидачівської ЦРЛ, за адресою: Львівська область, Стрийський район, м. Жидачів, вул. Ярослава Мудрого, 29, в ході якого вилучено: штани чорні, труси чорні, підштаники, куртку синю, сорочку сіру, футболку зелену, чоботи камуфляжні, шкарпетки чорні;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29.10.2024;

- протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 від 29.10.2024;

- висновком № 37/2024 від 28.11.2024 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , згідно з яким смерть ОСОБА_13 настала від проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітки зліва з ушкодженням серця, що призвело до гострої крововтрати;

- висновком № 38/2024 від 28.11.2024 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 , згідно з яким смерть ОСОБА_14 настала від різаного ушкодження шиї з повним горизонтальним пересіченням зовнішньої сонної артерії справа внаслідок дії гострого предмету (знаряддя), що призвело до гострої масивної зовнішньої крововтрати;

- висновком № СЕ-19/102-25/971-БД від 24.01.2025, згідно з яким зразок запаху, вилучений із крові, відібраної у підозрюваного ОСОБА_5 , збігається: зі зразком запаху, вилученим поверхні зовнішньої ручки вхідних дверей №1 28.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , з імовірністю 99,9996 %; зі зразком запаху, вилученим поверхні зовнішньої ручки вхідних дверей із коридору в будинок №2 28.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , з імовірністю 99,9996 %; зі зразком запаху, вилученим з поверхні внутрішньої ручки дверей коридору в будинок № 3 28.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , з імовірністю 99,9996 %;

- висновком № 8/2025-мг від 07.01.2025, згідно з яким на лезі ножа № 2 вилученого в ході проведеного огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , присутній генетичний профіль ОСОБА_13

- висновком № 29/2025-мк від 06.02.2025, згідно з яким вбачається, що враховуючи конструктивні особливості клинка ножа № 1, вилученого в ході проведеного огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , можна вважати, що різане ушкодження правої бокової поверхні шиї ОСОБА_14 могло утворитись від дії леза вказаного ножа;

- висновком № 28/2025-мк від 06.02.2025, згідно з яким вбачається, що колото-різані ушкодження на передній поверхні грудної клітки зліва та на животі могли утворитись від дії клинка ножа № 2 вилученого в ході проведеного огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 .

- висновком № СЕ-19/114-25/4440-ХЗ від 06.03.2025, згідно з яким ніж № 1 вилученого в ході проведеного огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , є холодною зброєю колючо-ріжучою дії.

- іншими зібраними матеріалами під час досудового розслідування кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінюючи особу обвинуваченого, з огляду наявності обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, сторона обвинувачення приходить до переконання, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання та неодноразового продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є актуальними та продовжують існувати, а саме:

1) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого ОСОБА_5 до втечі, окрім цього ОСОБА_5 після вчинення кримінального правопорушення втік з місця події та в подальшому був затриманий працівниками поліції.

Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

2) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 намагався приховати з місця вчинення кримінального правопорушення знаряддя його вчинення, власний одяг, які мають важливе значення для кримінального провадження.

3) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 .

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

4) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Про існування вказаного ризику свідчить насильницький характер вчинення злочину, що вказує на схильність обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення аналогічних злочинів.

Згідно ст. 183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слід врахувати що:

- наявні докази, які дають підстави обвинувачувати ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;

- вік і стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі;

- у разі визнання винуватим ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі;

- ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, тобто усвідомлював небезпечність своїх дій.

З урахуванням викладених ризиків та особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , вважає за необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Разом з тим, при виконанні судом вимог ч. 3 ст. 183 КПК України щодо визначення розміру застави, враховуючи передбачені ч. 4 ст. 182 КПК України обставини, зокрема, те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення насильницького характеру, тому при постановленні ухвали за наслідками розгляду даного клопотання просить не визначати розмір застави.

З огляду на викладене, у сторони обвинувачення є достатньо даних вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які проживають безпосередньо по сусідству, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його суспільну небезпеку, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів,

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні подане клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав з мотивів неведених у ньому та просив таке задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечили, просять обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки потерпіла та свідки вже були допитані в судовому засіданні, а тому обвинувачений впливати на таких не може, має постійне місце проживання. Зазначив, що вік та стан здоров`я обвинуваченого не дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Від органу досудового розслідування ОСОБА_5 не переховувався, оскільки місце проживання не залишав, а також місце вчинення кримінального правопорушення не покидав, оскільки таке не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_8 подала заяву про проведення судових засідань без її участі.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження та наведені ними аргументи, доходить такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.10.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк дії ухвали визначено з 30.10.2024 до 28.12.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м Львова від 20.12.2024 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 на 60 діб, тобто до 17.02.2025, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м Львова від 11.02.2025 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 на 60 діб, тобто до 11.04.2025, без визначення розміру застави.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 31.03.2025 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів з 31.03.2025 до 29.05.2025 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.04.2025 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів з 29.04.2025 до 27.06.2025 включно, без визначення розміру застави.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, колегією суддів враховується, що:

- вік і стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі;

- у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі;

- ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства небезпечного для життя осіб, які зазнали нападу.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з приписами частини 3 статті 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Надавши оцінку аргументам сторони обвинувачення, а також перевіривши наявність наведених стороною обвинувачення ризиків, суд зазначає, що ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід вважати можливість обвинуваченого ОСОБА_5 :

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого ОСОБА_5 до втечі;

а також можливість, незаконно впливати потерпілу, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема відповідно до принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України);

вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить насильницький характер вчинення злочину.

Зазначені ризики не змінилися, не зменшилися та продовжують бути актуальними на даний час, тому наведені прокурором аргументи суд вважає належним чином обґрунтованими та мотивованими.

Водночас щодо покликань прокурора про існування ризику, передбаченого п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, суд вважає такий безпідставним, оскільки досудове розслідування завершено, зібрані докази долучено до матеріалів кримінального провадження, матеріали кримінального провадженні відкриті стороні захисту, а відтак суд приходить до висновку про відсутність існування даного ризику.

Зважаючи на особу обвинуваченого ОСОБА_5 та тяжкість інкримінованих йому діянь, відсутність фактичних даних, які б свідчили про зменшення зазначених вище судом ризиків чи їх відсутність, або фактичних даних, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого у слідчому ізоляторі, а також з огляду на відсутність обґрунтованих підстав вважати, що інші, більш м`які запобіжні заходи, можуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та будуть достатніми для запобігання зазначеним вище ризикам, суд приходить до переконання про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на шістдесят днів, починаючи з дати постановлення цієї ухвали.

Щодо аргументів захисника ОСОБА_7 , про те, що обвинувачений ОСОБА_5 не може впливати на потерпілу та свідків, оскільки такі були допитані в судових засіданнях, суд зазначає, що сторона захисту не позбавлена можливості заявляти клопотання про повторний допит потерпілої та свідків, а від так даний ризик продовжує існувати.

Щодо аргументів захисника ОСОБА_7 , про те, що обвинувачений в силу віку та стану здоров`я не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом такі відхиляються, оскільки жодних доказів для підтвердження зазначеного не надано. Окрім того, чинне кримінально-процесуальне законодавство не встановлює граничного віку для можливості застосування вказаного найсуворішого запобіжного заходу.

Окрім того, суд зважає на те, що судовими інстанціями на стадії досудового розслідування неодноразово визнавалась обгрунтованість підозри, що давало підстави для ухвалення як рішення про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час продовження строку тримання під вартою. Відповідні ухвали слідчих суддів та суду не були змінені чи скасовані судом апеляційної інстанції. Обгрунтованість обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою на стадії судового провадження, вирішальним є з`ясування питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Водночас, щодо обрання запобіжного заходу з визначенням розміру застави, суд зазначає, що згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Однак, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Суд зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, які спричинили загибель людей, а відтак відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину який спричинив загибель людини, тому відсутні правові підстави для визначення обвинуваченому розміру застави.

Керуючись статтями 9, 177, 178, 182, 183, 194, 197, 199, 332, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів з 11.06.2025 до 09.08.2025 включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та скерувати начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» до відома та виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів із дня її оголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали буде проголошений о 14:00 год 12.06.2025 в залі судових засідань в приміщенні Жидачівського районного суду Львівської області (за адресою: Львівська область, Стрийський район, м. Жидачів, вул. Я. Мудрого, 20).

Повний текст ухвали складено 12.06.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3