Справа № 202/6324/24
Провадження № 1-кс/202/3981/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

03 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу, який застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п. 1 п. 11 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу, який застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п. 1 п. 11 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

У зазначеному клопотанні адвокат просив скасувати підозрюваному ОСОБА_5 , застосований ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2024 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовується тим, що підозра є необґрунтованою, обставини викладені в повідомленні про підозру не підтверджуються жодними доказами. Також зазначав, що відсутні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України. Також зазначав, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав, надавав пояснення аналогічні, викладеним у клопотанні та просив його задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту, наголошуючи, що жодних нових обставин, які не були предметом розгляду під час застосування запобіжного заходу не було зазначено, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним своїх обов`язків. Також зазначав, що оскільки підозрюваний оголошений у міжнародний розшук з метою його арешту, було вжито заходів щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку визначеному ч. 6 ст. 193 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши позицію сторін, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000749 від 11.04.2024.

У рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 04.07.2024 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.1, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею була надана оцінка фактичним обставинам злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , та зроблено висновок, що підозра ОСОБА_5 є обґрунтованою, а також наявні ризики неналежної процесуальної поведінки.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею досліджені у судовому засіданні матеріали, які у сукупності свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та ОСОБА_5 причетний до цієї події кримінального правопорушення.

Вказаний висновок слідчого судді також знайшов своє підтвердження за наслідками апеляційного перегляду ухвали про обрання запобіжного заходу, який ініційовано стороною захисту.

Слідчому судді не надано будь-яких нових доказів, які б спростовували те, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкримінований йому злочин.

Щодо посилання сторони захисту на експертні висновки слідчий суддя зазначає, що положення ч. 3 ст. 17, ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 94, п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України дають підстави для висновку, що під час перевірки доводів сторони захисту про необґрунтованість повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таку перевірку слідчий суддя здійснює виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Тобто, слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме: стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу й місця його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру. Але слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності й допустимості.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У клопотанні захисник, посилаючись на відсутність ризиків, ставить питання щодо скасування запобіжного заходу у вигляді тримання.

23.07.2024 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно змісту вказаної ухвали, при її постановленні, з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу (у тому числі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення) та зроблено висновок, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.п. 1, 3ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.08.2024 ухвала слідчого судді залишена без змін.

Досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного ОСОБА_5 (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (за злочин, передбачений ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.1, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у вчиненні якого, зокрема обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачено виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі).

ОСОБА_5 виїхав за межі України та 18.07.2024 підозрюваного оголошено у міжнародний розшук.

За такого, слідчий суддя дійшов до висновку про продовження існування вказаного ризику.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, підозрюваних слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу. (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин, ризик впливу на свідків та підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків та підозрюваних продовжує існувати.

Отже, слідчим суддею встановлено продовження існування ризиків, передбачених п.1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 , зважаючи на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання або зміни застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, керуючись ст. ст. 201, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу, який застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п. 1 п. 11 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1