Справа № 199/7050/25
ВИРОК

іменем України

06.08.2025 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження № 0000324 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2025, відносно:

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянки України, українки, РНОКПП- НОМЕР_1 , із середньою освітою, не заміжньої, є матір`ю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої у квартирі АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачена ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7

потерпілий - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1-й епізод

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 29 березня 2025 року приблизно о 14:30 годині, прибула до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у приміщені вищевказаного кафе, поряд з ОСОБА_3 також перебували інші відвідувачі, серед яких був ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, у ОСОБА_3 , 29 березня 2025 року приблизно о 14:40 годині, виник злочинний умисел направлений на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю відносно інших відвідувачів, які перебували в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 , 29 березня 2025 року приблизно о 14:45 годині, продовжуючи перебувати в приміщені кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, у присутності вищевказаних осіб, безпідставно почала висловлюватися нецензурною лайкою в бік відвідувачів вказаного закладу.

В свою чергу, ОСОБА_8 , побачивши безпідставні хуліганські дії ОСОБА_3 та намагаючись їх припинити, зробив останній усне зауваження, попрохавши її вийти з приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », після чого супроводжуючи ОСОБА_3 , вийшов разом з останньою на вулицю.

Далі, 29 березня 2025 року приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_3 перебуваючи на сходинках перед входом до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , не реагуючи на зауваження ОСОБА_8 , діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, підібрала на сходинках кафе «Транспортник» цеглину, та взявши її обома руками, знаходячись в безпосередній близькості з правої сторони від ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій нанесла не менше двох ударів вказаною цеглиною в область лівої скроні потерпілому ОСОБА_8 , внаслідок чого останній впав на спину та вдарився об бруківку потиличною ділянкою голови.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, звернула увагу, що на бруківці, неподалік від будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », знаходиться камінь, та взявши його обома руками, знаходячись в безпосередній близькості зі сторони ніг потерпілого, який в цей момент перебував в положенні лежачи на спині, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, двома руками кинула камінь з висоти власного зросту в область голови ОСОБА_8 , однак камінь впав поблизу від нього.

Далі, продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_3 правою ногою в напрямку вперед та вгору двічі нанесла потерпілому ОСОБА_8 , який продовжував перебувати в положенні лежачи на спині, удар по потиличній ділянці голови, після чого правою ногою у напрямку зверху-вниз нанесла ще один удар по нижній частині обличчя потерпілому.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_3 , намагаючись довести свій злочинний умисел, направлений на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, до кінця, знов взяла до обох рук вищезазначений камінь, та знаходячись позаду від голови ОСОБА_8 , кинула вказаний камінь в область лобної частини голови потерпілого, у зв`язку з чим останній втратив свідомість, після чого ОСОБА_3 з місця злочину зникла. Внаслідок, своїх хуліганських дій ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №1129е/189 від 28.04.2025, тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, лінійного дугоподібного перелому правої скроневої, тім`яної та потиличної кісток з переходом на основи черепа, забійних ран в лобній області практично по центру, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-б, Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995p. №6.

Також, своїми хуліганськими діями ОСОБА_3 тимчасово порушила нормальну діяльність кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у хуліганстві, тобто у грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

2-епізод

Окрім наведеного, ОСОБА_3 , 29.03.2025 року приблизно о 15:00 годині знаходилась поблизу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , поруч із потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між ОСОБА_3 , з одного боку та ОСОБА_8 з іншого боку, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, в той же день та час, ОСОБА_3 , звернула увагу, що на сходинках будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » знаходиться цеглина, та взявши її обома руками, знаходячись в безпосередній близькості з правої сторони від ОСОБА_8 , тримаючи в своїх руках цеглину, маючи на меті нанести нею численні удари в життєво важливі частини тіла, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, навмисно нанесла не менше двох ударів, в область лівої скроні потерпілому ОСОБА_8 , внаслідок чого останній впав на спину та вдарився об бруківку потиличною ділянкою голови.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , звернула увагу, що на бруківці неподалік від будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться камінь, та взявши його обома руками, знаходячись в безпосередній близькості, зі сторони ніг потерпілого ОСОБА_8 , який лежав на бруківці в положенні на спині, маючи на меті нанести вказаним каменем численні удари в життєво важливі частини тіла, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, двома руками кинула камінь з висоти власного зросту в область голови ОСОБА_8 , однак камінь впав поблизу від нього.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, ОСОБА_3 , в момент коли ОСОБА_8 знаходився в положенні лежачи на спині, підійшла до останнього зі сторони його голови, та своєю правою ногою в напрямку вперед та вгору двічі нанесла потерпілому ОСОБА_8 удар по потиличній ділянці голови, після чого своєю правою ногою у напрямку зверху-вниз нанесла ще один удар по нижній частині обличчя потерпілому.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_3 , намагаючись довести свій злочинний умисел, направлений на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, до кінця, знов взяла до обох рук вищезазначений камінь, та знаходячись позаду від голови ОСОБА_8 , кинула вказаний камінь в область лобної частини його голови, у зв`язку з чим останній втратив свідомість, після чого ОСОБА_3 з місця злочину зникла.

Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, лінійного дугоподібного перелому правої скроневої, тім`яної та потиличної кісток з переходом на основи черепа, забійних ран в лобній області практично по центру, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-б, „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995p. №6.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_8 та свідків у суді.

Як пояснила ОСОБА_3 суду, вона народила двох дітей, одну дитину залишила у роддомі, інша дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з батьками її колишнього співмешканця, вихованням дитини вона не займається, вона ніде ніколи не працювала, проживала за рахунок співмешканця. 29.03.2025 вона прийшла до кафе «Транспортник» о 14:30, випила близько 100 грам горілки, напередодні вживала близько 2 літрів пива, не була п`яною, спала в кафе оскільки до цього через нерви не спала 2 дні, посварилась з хлопцем, думала що вагітна, була виснаженою. ОСОБА_8 в кафе ображав людей і на нього не реагували, її обзивав, вона перша вирішила на нього зреагувати, потерпілий на неї кидався, схопив за капюшон, вона захищалась, він хотів її вдарити, не зміг, впав, вона злякалась і не дала йому встати, кидала камінням. Попала двічі потерпілому кирпичем, який лежав поряд, інші рази не попала, кидала в його голову щоб він не встав, також била ногами по голові 2 удари, зупинилась оскільки перестав нападати, він закрився руками, сказав що більше так не буде. Насмерть потерпілого не била, тілесні ушкодження він отримав через те що впав, а вона захищалась від його нападу.

Допитана в судовому засіданні після зміни прокурором обвинувачення, ОСОБА_3 суду пояснила, що вона повністю визнає вину у пред`явленому обвинуваченні.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченою ОСОБА_3 , своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, суд допитавши потерпілого, свідків, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про винність обвинуваченої ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованих їй діянь при вищевикладених обставинах.

Потерпілий ОСОБА_8 суду повідомив, що 29 березня 2025 року близько 13 години він зайшов в кафе Транспортник, де були продавчині ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,які сиділи за столом, людей не було та була ОСОБА_12 , яка в нетверезому стані спала за столом. Він випив 250 грамів горілки, був в стані легкого сп`яніння, коли ОСОБА_3 прокинулась то почала штовхати меблі, розносила барну стійку. Він, на прохання працівників кафе, вивів ОСОБА_3 за капюшон на ганок, оскільки він був єдиним чоловіком і його попросили працівниці кафе. ОСОБА_3 поводилась агресивно, виражалась нецензурною лайкою, взяла біля входу в кафе кирпич і вдарила його кирпичем по голові внаслідок чого він впав і втратив свідомість. В подальшому він прийшов до тями, дівчата з бару допомагали, прикладали ганчірку до голови, його забрала швидка допомога до травмпункт 6 лікарні, потім в лікарню Мечникова потім знов до 6 лікарні де він провів 6 днів. Йому накладали шви на голові. В нього було розсічено лоб, на КТ тріщина ліворуч, обвинувачена не вибачалась, добивала його коли він був без свідомості.

Допитана у судовому свідок ОСОБА_13 суду повідомила, що 29.03.2025 вона приблизно з 12-13 години була в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою АДРЕСА_3 , була в подруги ОСОБА_14 , яка там працює. Так, о 15 годині приблизно, ОСОБА_3 була в кафе та вживала алкогольні напої, в неадекватному стані, потім прийшов її хлопець, розбудив, щоб забрати додому, та вона перебуваючи в агресивному стані через алкогольне сп`яніння почала кричати нецензурною лайкою, кидалась на них із ОСОБА_15 і вони попросили ОСОБА_8 щоб він вивів ОСОБА_3 з кафе. Конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 не було. ОСОБА_8 підняв ОСОБА_3 за куртку та вивів, вона пішла за ними, та в цей час, коли потерпілий і обвинувачена опинились на вулиці ОСОБА_3 взяла кирпич та почала його кидати в обличчя ОСОБА_8 , внаслідок чого він впав, потім ОСОБА_3 добивала ОСОБА_8 ногами, потім забрала у нього телефон. Як вказала свідок, вона бачила відео з місця події, проте, на ньому зафіксовано завершення події, оскільки ОСОБА_8 упав від удару цеглиною в обличчя. Вона пам`ятає 4-5 ударів кирпичем, після чого ОСОБА_3 била ОСОБА_8 ногами по голові, вона боялась підійти до ОСОБА_3 , оскільки та кричала в її бік нецензурною лайкою. ОСОБА_8 втратив свідомість, і коли ОСОБА_3 втекла, вони привели його до тями, давали ганчірки. В цей час була викликана охоронна служба ЛЄОН, які негайно приїхали та побігли за ОСОБА_3 , а потім повернули її та віддали телефон ОСОБА_8 .

Допитана у судовому свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що 29.03. 2025 року вона була вдома на кухні, подивившись у вікно біля кафе «Транспортник» біля автобази, бачила як потерпілий ОСОБА_8 лежав на боці та прикривав обличчя, а обвинувачена кидала в нього кирпичем та била ногами. За деякий час до пригоди вона бачила як потерпілий спочатку йшов до кафе, він шкутильгав через те, що в нього була поламана нога. Початку події вона не бачила, потерплий лежав, а ОСОБА_12 брала великий кирпич білого кольору та била рази 4, цілилась в голову, також в цей час йшов перехожий, та коли він зробив їй зауваження та «при підняв» ногу в її бік і вона припинила свої дії, до цього вона на нього кричала. В подальшому бачила охорону та працівників кафе, поліцію не викликала через постійні розбірки в кафе, в час події окрім обвинуваченої, потерпілого та перехожого нікого не було.

Допитаний у судовому свідок ОСОБА_17 суду повідомив, що 29.03.2025 він виїжджав з двору на автомобілі, і біля кафе «Транспорник», побачив чоловіка похилого віку, який лежав на спині, а дівчина його била ногами в бік тулубу, після чого взяла кирпич і кинула його на землю, в потерпілого не попала, вона кидала біля голови, він подумав що залякує.

Допитаний у судовому свідок ОСОБА_18 суду повідомив, що він йшов повз будинок АДРЕСА_4 і бачив як швидко йшла дівчина, на зустріч якій йшов хлопець, зупинив її, вона закинула телефон на машину і бачив як з боку кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до неї підійшли працівники охоронної фірми, на потерпілого увагу не звертав, там часто відбуваються подібні події.

Допитаний у судовому свідок ОСОБА_19 суду повідомив, що він працює в охоронній фірмі ІНФОРМАЦІЯ_5 , весною 2025, близько 15:00 надійшов виклик на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АДРЕСА_2 щодо бійки. Він разом з ОСОБА_20 приїхали, та біля дверей на сходах та асфальті побачили краплі крові. Він бачив потерпілого з 2 значними ранами, напухшим оком, та ще поряд була жінка. Їм повідомили про напад з камінням. Хтось показав на обвинувачену, вони її наздогнали, затримали і завели до закладу, викликали поліцію, слідчому надали копію відеозапису. ОСОБА_3 повідомила, що потерпілий був грубий з персоналом, хамив, і тому мабуть вирішила нанести удари. У потерпілого був мобільний телефон, та при затриманні ОСОБА_3 на авто поруч був виявлений мобільний телефон, і напарник його забрав, коли вони прийшли до кафе, потерпілий не зміг знайти свій мобільний телефон щоб викликати поліцію, і вони повернули йому телефон.

Допитана у судовому свідок ОСОБА_14 суду повідомила, що вона працює в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_2 , 4 роки барменом, ОСОБА_21 гарна дівчина, та в той день 29.03.2025 року в світлу пору доби вона була в неадекватному стані, чіплялась кричала та кидалась на неї і вона попросила потерпілого ОСОБА_8 щоб він вивів ОСОБА_3 з приміщення кафе через поведінку. Слідом за потерпілим і обвинуваченою вийшла ОСОБА_22 на поріг кафе та почала кричати про виклик швидкої та охорони, вона натиснула кнопку виклику, приїхала охоронна фірма ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вона бачила потерпілого який лежав серед двору. ОСОБА_3 також вкрала телефон ОСОБА_8 , за нею побігла охорона та її привели і принесли телефон.

Допитаний у судовому свідок ОСОБА_20 суду повідомив, що він працюю охоронником - водієм у охоронній фірмі ІНФОРМАЦІЯ_5 , в той день, 29.03.2025 після обіду, він приїхав до кафе ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_2 , на виклик за тривожною кнопкою, де жінка повідомила що потрібно зупинити ОСОБА_3 , оскільки вона розбила голову чоловіку. Вони із ОСОБА_19 , пішли за ОСОБА_3 , зупинили, вона тримала в руках телефон який поклала на багажник авто, він його забрав, та вони з нею повернутись до кафе. Він побачив сильне розсічення голови в потерпілого, допомагав зупиняти кров, та викликав поліцію, також приїхала швидка.

У судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_23 підтримавши складені нею висновки та роз`яснила, що у ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: - відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, лінійної дугоподібного перелому правої скроневої, тім?яної та потиличної кісток з переходом на основи черепа, забійних ран в лобній області практично по центру. Встановлені у нього тілесні ушкодження на голові, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесенні, можливо лише вказати, що вони спричинені від не менш як 2-х механічних дій, а саме: механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею в лобну область та механічної дії твердого предмету з необмеженою контактуючою поверхнею або при ударі об такий, що діяв в праву половину голови. За своїм характером встановлені у нього тілесні ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Локалізація та кількість всіх виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, розташування їх по різним анатомічним лініям, можливо вказати, що вони не є характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту як з наданим тілу прискоренням так і без нього.

Крім вказаного, винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 також підтверджується, і письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, як слідує з інформації зафіксованій на лінії « НОМЕР_2 » звернулась ОСОБА_14 та повідомила, що біля кафе «Транспортник» була бійка, в ході якої дівчина цеглиною побила чоловіка.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.03.2025, у якій ОСОБА_8 просив органи поліції прийняти заходи до невідомої жінки, яка 29.03.2025 близько 14:30-15:00 год. біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 , нанесла йому тілесні ушкодження.

Відповідно до протоколу огляду місця події та фото таблицею до нього від 29.03.2025 в присутності понятих за участю спеціаліста та власника приміщення оглядалась ділянка місцевості біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 , де було виявлено праворуч від виходу з території на відстані 3м розміщено цеглу білого кольору, біля якої на підлозі маються краплі рідини бурого кольору, ліворуч на підлозі лежить камінь зі слідами рідини бурого кольору, біля каменя лежить дві лінзи з окулярів. Далі, між смітником та цеглою маються краплі речовини бурого кольору. На сходах до будівлі кафе також маються сліди бурого кольору. В ході огляду вилучено камінь зі слідами бурого кольору, зразки речовини бурого кольору.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 30.03.2025 в якості речового доказу визнано камінь зі слідами бурого кольору, зразок речовини бурого кольору поміщену на тампон-зонд, білу цеглину, які зберігаються в камері схову ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 30.03.2025 в якості речового доказу визнано куртку блакитного кольору, чорні джинсові штани, чорні чоботи із шнурівкою (на правому чоботі біля шнурівки речовина бурого кольору), які зберігаються в камері схову ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до протоколу отримання зразків для експертизи від 30.03.2025 за участю захисника у ОСОБА_3 з добровільної згоди відібрано змиви з правої та лівої рук стерильною водою на марлевий тампон обох рук, край нігтьових пластин обох рук, які поміщено до паперових конвертів.

Відповідно до протоколу отримання зразків для експертизи від 30.03.2025 за участю захисника у ОСОБА_3 з добровільної згоди відібрано зразок букального епітелію, який поміщено до паперового конверту.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 31.03.2025 в якості речового доказу визнано зрізи з нігтьових пластин з лівої та правої руки, змиви на марлевий тампон з лівої та правої руки, зразок букального епітелію ОСОБА_3 , які зберігаються в камері схову ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до протоколу демонстрації відеозапису від 31.03.2025 за допомогою ноутбука «Lenovo», через застосунок «Telegram Desktop» відкрито телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_7 , за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 », де міститься публікація з відеозаписами та описом до них. В ході перегляду відео файлу встановлено, що відеозапис здійснюється на вулиці біля приміщення кафетерію в денну пору доби. По середині відеозапису написана позначка «Труха». Відеозапис тривалістю: 00:42 сек. Так, при перегляді вказаного відеозапису встановлено, що подія відбувається на вулиці, біля приміщення кафетерію, на відмітці часу 00:03 год., на асфальтному покритті лицем догори лежить особа чоловічої статі (ОСОБА №l), одягнена в взуття темного кольору, штани, куртку, так далі до ОСОБИ №1 підходить особа жіночої статі, одягнена в темне взуття, штани синього кольору, світлу куртку, чорний капюшон та чорну шапку (ОСОБА №2). ОСОБА №2 з асфальту підіймає предмет, ззовні схожий на цеглину, утримуючи в своїх руках цеглину, підіймає на головою та кидає на ОСОБУ №1, в область голови. Після чого ОСОБА №2 наносить три удари по голові ОСОБИ №1 своєю правою ногою, далі своєю правою рукою підіймає з асфальту цеглину та кидає в голову ОСОБІ №1. Далі ОСОБА №2 ще раз підіймає цеглину своєю правою рукою та кидає в обличчя ОСОБІ №1, після чого ОСОБА №1 перевертається на бік, в цей час ОСОБА №2 робить один удар в спину ОСОБІ №1 своєю правою ногою. Весь час при перегляді відеозапису ОСОБА №1 перебувала на підлозі, в положенні лежачи головою догори. На цьому відеозапис завершується.

Відповідно до постанови про визнання речового доказу від 31.03.2025 в якості речового доказу визнано DVD-R диск з відеозаписом телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 », який зберігається в матеріалах провадження.

Відповідно до протоколу отримання зразків для експертизи від 31.03.2025 в присутності захисника у ОСОБА_3 з добровільної згоди відібрано зразок крові, який відповідно до постанови від 31.03.2025 визнано речовим доказом та зберігається в камері схову ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 31.03.2025 в присутності понятих за участю ОСОБА_3 та її захисника проведено слідчий експеримент, де ОСОБА_3 з добровільної згоди відтворила обставини події, що мали місце 29.03.2025 близько 15:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 . Так, при вході в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілий закинув ОСОБА_3 свою руку на шию, а вона штовхнула його в праву частину грудей, внаслідок чого він впав на спину на бруківку. Далі, ОСОБА_3 піднявши з підлоги камінь, двічі кинула його в голову потерпілого своєю правою рукою, після чого підняла камінь та з прискоренням била в центр лоба, а також у скроню.

Відповідно до протоколу отримання зразків для експертизи від 02.04.2025 відібрано у потерпілого ОСОБА_8 з його добровільної згоди зразок крові, який відповідно до постанови від 02.04.2025 визнано речовим доказом та зберігається в камері схову ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.04.2024 в присутності понятих потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу під фото №3, на якому зображена ОСОБА_3 , як таку, що наносила йому тілесні ушкодження.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 02.04.2025 в присутності понятих за участю потерпілого ОСОБА_8 проведено слідчий експеримент, на якому останній з добровільної згоди відтворив обставини події, що мали місце 29.03.2025 близько 15:00 год. біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 . Так, ОСОБА_8 вказав, що перебував у кафе, де також була присутня ОСОБА_3 , яка в подальшому спровокувала сварку іншими відвідувачами. Працівник кафе попрохав ОСОБА_8 вивести ОСОБА_3 з приміщення, що він і зробив. Далі, перебуваючи праворуч від ОСОБА_3 , остання підняла з землі цеглу обома руками, розвертаючи тулуб з права на ліво нанесла удар цеглою в область лівої скроні ОСОБА_8 двічі, після чого останній впав, а ОСОБА_3 підійшла до його ніг та кинула камінь в область голови ОСОБА_8 , однак він впав поруч. Далі, ОСОБА_3 зайшовши позаду голови, кинула камінь в лоб, та нанесла йому удар правою ногою зверху вниз по нижній частині обличчя, далі знов кинула камінь йому в голову влучивши від чого він втратив свідомість.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 02.04.2025 в присутності понятих свідок ОСОБА_13 з добровільної згоди відтворила обставини події, що мали місце 29.03.2025 близько 15:00 год. біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 . Так, працюючи у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вона бачила присутню дівчину в стані алкогольного сп`яніння, яка почала висловлюватись нецензурною лайкою в її бік та бік інших працівників, тому вони попросили ОСОБА_8 вивести її з приміщення, що він і зробив. Далі, на вулиці дівчина стояла близько біля ОСОБА_8 та підняла із землі цеглу, і тримаючи її в правій руці нанесла удар по центру лоба ОСОБА_8 , внаслідок чого розбились окуляри та останній втратив свідомість. Далі свівідок вказала як дівчина била потерпілого ногою, в цей момент у ОСОБА_8 випав мобільний телефон, який дівчина забрала. Далі, дівчина три-чотири рази вдарила правою ногою по потилиці ОСОБА_8 та втекла з місця події.

Згідно висновку експерта №1779/1961-БД від 15.04.2025 при дослідженні зразка крові підозрюваної гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Згідно висновку експерта №1804/1992-БД від 15.04.2025 при дослідженні зразка крові потерпілого гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Згідно висновку експерта №1844/2033-БД від 16.05.2025 на наданій на дослідження парі чобіт (об`єкт №1-4) встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. При серологічному дослідженні крові в слідах об`єктів №1-4 виявлений антиген А, що не виключає можливості походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою ОСОБА_24 належність крові в об`єктах №1-4 не встановлена через недостатню кількість придатних для дослідження формених елементів. Враховуючи отримані результати дослідження та групову належність крові потерпілого гр-на ОСОБА_25 , а саме те, що в слідах крові об?єктів №1-4 виявлений антиген А, який є групоспецифічним для його крові, не виключена можливість походження зазначених слідів за рахунок крові потерпілого. Враховуючи отримані результати дослідження та групову належність крові підозрюваної гр-ки ОСОБА_3 , а саме те, що в слідах крові об?єктів №1-4 виявлений антиген А, який є групоспецифічним для її крові, не виключена можливість походження зазначених слідів за рахунок крові підозрюваної.

Відповідно до протоколу огляду речі та фото таблицею до нього від 02.04.2025в присутності понятих проведено огляд спец.пакету № PSP3170697, в якому міститься камінь зі слідами речовини бурого кольору.

Згідно висновку експерта №1843/2032-БД від 15.05.2025 в слідах на представлених для дослідження камені (об?єкт №1) та тампон-зонді зі змивом (об?єкт №8) встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини; клітини, формені елементи крові та мікрочастки тканин людини в цих слідах не виявлені. На інших ділянках каменя (об?єкти №2-7) наявність крові, клітини та мікрочастки тканин людини не виявлені. При серологічному дослідженні слідів крові (об?єкти №1, 8) був виявлений тільки антиген А - основний групо-специфічний фактор крові групи А з ізогемаглю-тиніном анти- ОСОБА_26 приналежність цих слідів не встановлена через відсутність формених елементів крові та клітин з ядрами. Таким чином, отриманий результат не виключає можливості присутності в слідах (об?єкти №1, 8) крові як потерпілого ОСОБА_25 , так і підозрюваної ОСОБА_3 , для крові яких антиген А, виявлений в цих слідах, також є основним групо-специфічним фактором.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 19.05.2025 в якості речового доказу визнано залишки змивів з каменя, які зберігаються в камері схову ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08.04.2025 проведено тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні КП « ІНФОРМАЦІЯ_10 » ДОР.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 16.04.2025 в якості речового доказу визнано DVD-R диск з відеозаписом з нагрудної камери співробітника ПП « ОСОБА_27 », який здійснював виїзд на місце події, та зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до протоколу огляду документу від 16.04.2025 проведено огляд відеозапису з нагрудної камери співробітника ПП « ОСОБА_27 », який здійснював виїзд на місце події. Так, з відеозапису вбачається, що в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться особа чоловічої статі, середньої статури, одягнутий у штани темно-синього кольору, кофту сірого кольору, на голові та обличчі мається кров. Також, біля входу до кафе знаходиться особа жіночої статі, середньої статури, одягнута у кофту темно-синього кольору, на верхній частини голови має окуляри (далі - ОСОБА №2). Далі, співробітник ПП « ОСОБА_27 » задає питання ОСОБІ №2, а саме: «Это она?» та вказує рукою за межі території кафе. На вказана питання ОСОБА №2 відповідає: «Да, это она», та також вказує рукою за межі території кафе. Далі, співробітники ПП « ОСОБА_27 » виходять за межі території кафе «Транспортник» та прямують у двори багатоповерхових житлових будинків. Співробітники ПП « ОСОБА_27 » підходять до автомобіля «DAEWOO» зеленого кольору, біля багажнику якого знаходиться особа жіночої статі, худорлявої статури, волосся середньої довжини, одягнута у фіолетову куртку, має чорний капюшон, чорні штани (далі ОСОБА №3). Також, на багажнику вказаного автомобіля знаходиться предмет, схожий на мобільний телефон чорного кольору. Співробітник ПП « ОСОБА_27 бере вказаний телефон в руки та разом з ОСОБОЮ №3 прямує до кафе «Транспортник», проходять у приміщення вказаного кафе, де ОСОБА №3 сідає на стілець, поводить себе дивно, плаче. Далі, співробітник ПП « ОСОБА_27 » спілкується з ОСОБОЮ №1. На цьому відеозапис завершується.

Згідно висновку експерта №1129е/189 від 28.04.2025 за даними наданої медичної документації та комп?ютерної томографії у гр. ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження у вигляді:

- відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, лінійної дугоподібного перелому правої скроневої, тім?яної та потиличної кісток з переходом на основи черепа, забійних ран в лобній області практично по центру.

Встановлені у нього тілесні ушкодження на голові, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесенні, можливо лише вказати, що вони спричинені від не менш як 2-х механічних дій, а саме: механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею в лобну область та механічної дії твердого предмету з необмеженою контактуючою поверхнею або при ударі об такий, що діяв в праву половину голови.

За своїм характером встановлені у нього тілесні ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-б, „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995p. №6.

Враховуючи характер та локалізацію встановлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_11 », тобто в термін вказаний у медичній документації та слідчим у постанові.

Враховуючи характер, локалізацію та кількість встановлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від не менш як 2-х механічних дій.

Встановлені у нього тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, послідовність нанесення яких встановити не можливо, у зв?язку з відсутністю судово-медичних експертних даних.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №232-к від 15.05.2025 ОСОБА_3 в період інкримінованого їй діяння виявляла і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Під час інкримінованого їй діяння вона могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитована у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно висновку експерта №1298е від 12.05.2025 за даними медичної документації та комп?ютерної томографії у гр. ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження у вигляді:

- відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, лінійної дугоподібного перелому правої скроневої, тім?яної та потиличної кісток з переходом на основи черепа, забійних ран в лобній області практично по центру.

Локалізація, характер та кількість виявлених у гр. ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації, кількості та характеру на які вказує підозрювана ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту за її участі.

Локалізація та характер виявлених у гр. ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму виникнення тілесних ушкоджень зафіксованих на відеозаписі з назвою: «IMG_1727» (тип файлу (.MOV)), який скопійовано на оптичний носій інформації DVD-R диск сірого кольору з написом «DVD-R 4.7 GB 16X 120Min».

Згідно висновку експерта №1296е від 12.05.2025 локалізація, характер та кількість виявлених у гр. ОСОБА_25 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації, кількості та характеру на які вказує свідок ОСОБА_13 в ході проведення слідчого експерименту за її участі.

Згідно висновку експерта №1297е від 12.05.2025 локалізація, характер та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації, кількості та характеру на які вказує потерпілий ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за його участі.

Згідно додаткового висновку експерта №1325е від 14.05.2025 враховуючи характер, локалізацію та кількість всіх виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, розташування їх по різним анатомічним лініям, можливо вказати, що вони не є характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту як з наданим тілу прискоренням так і без нього.

Відповідно до протоколу огляду від 19.05.2025 за участю потерпілого ОСОБА_8 проведено огляд DVD-R диску з відеозаписом телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 », на якому ОСОБА_8 впізнав себе та малознайому йому дівчину, яка наносили йому удари каменем, цеглою та ногою по голові, внаслідок чого він втратив свідомість.

Відповідно до протоколу огляду від 20.05.2025 за участю підозрюваної ОСОБА_3 та її захисника проводився огляд DVD-R диску з відеозаписом телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 », на якому ОСОБА_3 впізнала себе, як особу, яка за допомогою каменя, цеглини та ноги наносила удари в область голови потерпілому ОСОБА_8 , після чого пішла з місця події.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В своїх рішеннях «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Про наявність в діях обвинуваченої ОСОБА_3 саме умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, свідчить характер, спосіб, механізм заподіяння тілесних ушкоджень, їх кількість, локалізація та знаряддя вчинення злочину, а саме камінь та цеглина, які мають підвищені травмуючі властивості.

Дійшовши такого висновку суд враховує й Висновки судових експертиз №1129е/189 від 28.04.2025, №232-к від 15.05.2025,№1298е від 12.05.2025, №1296е від 12.05.2025, №1297е від 12.05.2025, №1325е від 14.05.2025, за змістом яких у ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження які відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. При цьому, врахувавши характер, локалізацію та кількість всіх виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, розташування їх по різним анатомічним лініям, експерт встановив, що отримані потерпілим тілесні ушкодження не є характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту як з наданим тілу прискоренням так і без нього.

Наведене повністю виключає версію обвинуваченої проте, що начебто вона захищалась від потерпілого, відштовхнула від себе він впав і отримав тілесні ушкодження, а потім аби він не пішов за нею вона попала двічі потерпілому цеглиною в голову.

У свою чергу, безпосередній свідок подій ОСОБА_13 суду повідомила, що коли потерпілий і обвинувачена опинились на вулиці ОСОБА_3 взяла цеглину та почала її кидати в обличчя ОСОБА_8 , внаслідок чого він впав, потім ОСОБА_3 добивала ОСОБА_8 ногами.

Тобто, матеріалами справи не встановлено неправомірних дій з боку потерпілого відносно обвинуваченої, а тому суд відхиляє її версію подій як неспроможну.

За таких обставин вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченої складів інкримінованих їй кримінальних правопорушень, доведеності вини у їх вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 і її умисні дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 1 ст. 296 КК України, як такі, що виразилися у хуліганстві, тобто у грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю;

- за ч.1 ст.121 КК України, як такі, що виразились у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченій згідно ст. ст. 66,67 КК України, судом не встановлені.

Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченій щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки щире каяття, передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні ОСОБА_3 до вчиненого нею злочину відсутнє, оскільки обвинувачена фактично своєї провини не визнала, не надала критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї, але не у пред`явленому обвинуваченні. За весь час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 наполягала на тому, що вона лише захищалася від дій потерпілого, а це він на неї нападав,тому вона його штовхнула він впав і отримав тілесні ушкодження.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого та тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судима.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання із застосуванням положень статті 70 КК України у виді позбавлення волі, позицію обвинуваченої та її захисника, які просили призначити мінімальне покарання із застосуванням положень статей 75,76 КК України, потерпілий просив призначити покарання на розсуд суду, також суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченій, дані про її особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі за статтею 121 КК України та пробаційного нагляду за ч.1 ст.296 КК України, із реальним його відбуванням, оскільки, зі слів обвинуваченої вона має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , що унеможливлює призначення їй такого виду покарання як обмеження волі.

Тому саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбуванням покарання.

Саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначення ж покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків за ст. 76 КК України не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

Тобто, призначення більш м`якого остаточного покарання ОСОБА_3 не буде ґрунтуватися на принципах справедливості та індивідуалізації, не досягне мети покарання та буде недостатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили продовжити.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України і призначити їй покарання:

- за ч.1 ст. 296 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки;

- за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з 29.03.2025.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_12 ».

Скасувати арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_13 від 01.04.2025 на куртку блакитного кольору, чорні джинсові штани, чорні чоботи із шнурівкою, що зберігаються в камері схову речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_6 під порядковим номером №144/1994 повернувши за належністю ОСОБА_3 .

Речові докази:

-камінь зі слідами речовини бурого кольору; зрізи нігтьових пластин ОСОБА_3 ; змиви на марлевий тампон ОСОБА_3 ; зразок букального епітелію ОСОБА_3 ; зразок крові ОСОБА_3 ; зразок крові ОСОБА_8 ; залишки змивів з каменя що зберігаються в камері схову ІНФОРМАЦІЯ_6 під порядковими номерами №143/1994, 184/1994, 183/1994, 182/1994, 186/1994 знищити;

-DVD-R диск з відеозаписом телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 », - DVD-R диск з відеозаписом з нагрудної камери співробітника ПП « ОСОБА_27 » - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через ІНФОРМАЦІЯ_14 ий суд міста Дніпра.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпра ОСОБА_28