Справа № 953/8658/25
н/п 1-кп/953/950/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000786 від 22.04.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Київського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000786 від 22.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.2 ст.205-1 КК України, тобто пособництві у внесенні в документи , які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдивих відомостей, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в листопаді 2019 року, точну дату та час у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у скрутному матеріальному положенні, в ході особистої розмови з невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я « ОСОБА_5 » отримав від останнього пропозицію за грошову винагороду у розмірі 500 гривень підписати документи для того, щоб стати керівником та власником суб`єкта господарювання без мети здійснення підприємницької діяльності та без безпосередньої участі у фінансово-господарській та управлінській діяльності підприємства, для чого йому необхідно надати копію паспорта громадянина України, копію реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Розуміючи протиправний характер запропонованих йому дій та усвідомлюючи відсутність необхідних знань, навичок і досвіду для виконання обов`язків керівника і засновника юридичної особи, діючи у порушення вимог вищенаведених нормативних актів, ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, з метою пособництва невстановленій особі на ім`я « ОСОБА_5 » у вчиненні кримінального правопорушення, не маючи реального наміру здійснювати самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик підприємницьку діяльність від імені товариства, погодився на пропозицію бути засновником та керівником товариства, вступивши таким чином у попередню змову із зазначеною невстановленою особою, і до початку злочину домовився про спільне його вчинення.

У подальшому, діючи відповідно до раніше досягнутої злочинної змови, реалізовуючи спільний із невстановленою слідством особою злочинний умисел, спрямований на внесення до документів, що подаються відповідно до вимог законодавства України для державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також розуміючи, що він у подальшому не буде формувати статутний капітал відповідного суб`єкта господарювання, не буде здійснювати господарську діяльність від його імені та фактично не буде виконувати обов`язки його керівника, погодився на участь у реалізації вказаної злочинної схеми.

У листопаді 2019 року ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленою особою, яка представилася як « ОСОБА_5 », особисто зустрівся з останнім у заздалегідь погодженому місці та передав йому копію паспорта громадянина України та копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків. В подальшому ОСОБА_4 разом з невстановленої особою на ім`я « ОСОБА_5 » прибув до нотаріуса, де ОСОБА_4 підписував документи, змісту яких фактично не знав та не розумів. Після підписання документів ОСОБА_4 сфотографували з паспортом у руках. Надані документи та зібрані дані були використані для генерації електронного цифрового підпису АЦСК ТОВ «КС» та подальшого подання від його імені заяви про державну реєстрацію юридичної особи з використанням завідомо неправдивих відомостей щодо засновника та керівника.

07 листопада 2019 року об 00:08:36 невстановлена особа, з невстановленого під час досудового розслідування місця, використовуючи електронний цифровий підпис ОСОБА_4 подала в електронному вигляді до відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, документи для реєстрації юридичної особи, засвідчивши це електронним цифровим підписом, що включали: заяву про державну реєстрацію створення юридичної особи ТОВ «МАКСФІЛД ЛТД», рішення № 1 одноосібного засновника ТОВ «МАКСФІЛД ЛТД» про створення ТОВ «МАКСФІЛД ЛТД», призначення ОСОБА_4 директором, реєстраційна заява платника податку на додану вартість, модельний статут. Усі ці дії були вчинені без фактичної участі ОСОБА_4 , але за його згодою та за грошову винагороду, що забезпечило незаконну державну реєстрацію фіктивного суб`єкта господарювання.

Так, передаючи невстановленій слідством особі копії паспорта громадянина України, реєстраційного номера облікової картки платника податків, що надали можливість згенерувати електронний цифровий підпис, складати та підписувати від імені ОСОБА_4 документи, необхідні для проведення державної реєстрації юридичної особи, зокрема ТОВ «МАКСФІЛД ЛТД» (), ОСОБА_4 усвідомлював, що зазначені у цих документах відомості не відповідатимуть дійсності, оскільки він не мав наміру здійснювати фактичне керівництво господарською діяльністю товариства, не планував бути його директором або будь-яким чином брати участь у його управлінні, не вносив власних коштів на формування статутного фонду та, відповідно, не був фактичним власником або бенефіціаром ТОВ «МАКСФІЛД ЛТД» (). Указані обставини свідчать про усвідомлену участь ОСОБА_4 у злочинній схемі, спрямованій на створення фіктивного суб`єкта господарювання з використанням підроблених та недостовірних документів.

07 листопада 2019 року державним реєстратором відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, який не був обізнаний про протиправний характер зазначених дій, здійснено державну реєстрацію юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСФІЛД ЛТД» ().

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 20.08.2025, визначено головуючу суддю у справі- ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 21.08.2025 по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 26.08.2025пПризначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000786 від 22.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України.

29.08.2025 у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.2 ст.205-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.49 КК України та закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд доходить таких висновків.

Згідно із ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суд від 24 травня 2018 року у справі №200/4664/14-к.

Частиною 1 ст.285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.7 ст.284 КПК України, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Згідно із положеннями ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

У відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч.1 ст.49 КК України диференційовані строки давност:

-два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

- три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

- п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

- десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

- п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч.2. ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Частина 3 ст.49 КК України встановлює, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Під час звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен з`ясувати думку щодо такого звільнення у особи, яка від такої відповідальності може бути звільнена. У постанові колегії суддів Першої судової палати ККС від 2 липня 2019 року (справа № 515/331/17, провадження № 51-27км19) зауважено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи на відповідній підставі. Тобто, установивши обставини, що дають підстави для закриття справи, суд повинен їх дослідити і в разі згоди особи ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Тобто суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ч.1 ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце 07.11.2019 та містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 КК України - пособництво у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдивих відомостей, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Санкція ч.2 ст.205-1 КК України, в редакції станом на час вчинення інкримінованого правопорушення, передбачала покарання у вигляді штрафу від тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст.2, ч.2 ст. 205-1 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Отже суд доходить висновку, що у даному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.2 ст. 205-1 КК України, станом на 29.08.2025 закінчилися строки давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності, передбачені ч.1 ст.49 КК України.

Крім того, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням у справі «Грабчук проти України», відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується, а також рішенням у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення, термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі вимог ст.49 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, що є нереабілітуючою обставиною.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати, речові докази відсутні.

В межах розгляду даного кримінального провадження судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 26.06.2025 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 20 серпня 2025 року, який надалі не продовжувався. ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України не затримувався.

Запобіжні заходи під час судового розгляду даного кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.49 КК України, п.1 ч. 2 ст. 284, 285, 286, ст. 369 - 372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.2 ст.205-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0000786 від 22.04.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.2 ст.205-1 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м.Харкова протягом 7-ми діб з моменту її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1