Справа №522/3732/22
Провадження №1-кп/522/2568/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року Місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000203 від 18.02.2022 стосовно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 17 лютого 2022 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у загальній жіночій кімнаті хостелу «Good Dom», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яку тимчасово винаймала для проживання, маючи намір на заволодіння чужим майном, шляхом обману, не ставлячи до відома потерпілу ОСОБА_6 про свій злочинний намір, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінку, підійшла до потерпілої ОСОБА_6 , яка перебувала у загальній жіночій кімнаті хостелу, та висловивши заздалегідь неправдиві відомості, попросила в останньої мобільний телефон марки «іРhone 6S Plus», в корпусі кольору «Gold», ІМЕІ: НОМЕР_1 , для начебто дзвінка своєму знайомому, не маючи на меті його повернути власниці.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, та будучи впевненою в благонадійності та добропорядності ОСОБА_3 , передала вищезазначений мобільний телефон у руки останній.

В подальшому, ОСОБА_3 вийшла з приміщення хостелу, після чого покинула місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В судовому засіданні обвинуваченою заявлено клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України, враховуючи, що вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком і з моменту його вчинення минуло більше трьох років.

Прокурор вважав за можливе закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

Розглянувши клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Зазначена правова позиція викладена в рішенні Касаційного кримінального суду Верховного суду від 09.04.2019, справа № 760/18016/15-к.

Стаття 49 КК України регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Згідно із ч.4 ст.12 ККУ інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.190 ККУ, є кримінальним проступком та передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі або обмеженням волі на строк до трьох років.

З моменту вчинення інкримінованого кримінального правопорушення пройшло більше трьох років і п`яти місяців.

За цей час строки давності не переривалися, утім зупинялися на певний період часу у зв`язку із розшуком обвинуваченої.

Так хвалою суду від 21.06.22 обвинувачену було оголошено у розшук, який згідно письмового повідомлення навальника відділу поліції ОСОБА_7 реально було розпочато лише 18.02.2025 року у зв`язку із заведенням ОРС №004638.

Таким чином, на час заведення вказаної ОРС пройшло рівно три роки. До цього часу розшук носив формальний характер, а тому не може бути взяти судом до уваги в якості підстави для зупинення строків давності.

Під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. Причому така підстава для оголошення розшуку (місцезнаходження підозрюваного невідоме) може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і тоді, коли є інші причини, які унеможливлюють встановлення його місцезнаходження.

Зупинення судового провадження у зв`язку з розшуком обвинувачених саме по собі ще не може свідчити про ухилення останніх від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України в такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення обвинуваченої від суду.

Зазначена правова позиція викладена в рішеннях Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 18 вересня 2018 року, справа № 346/883/15-к, Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30 травня 2019 року, справа № 639/793/17 та Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 26 січня 2023 року, справа № 183/3452/19.

Під ухиленням від слідства або суду варто розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (постанова Верховного Суду України від 19 березня 2015 року у справі № 5-1кс15).

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Зазначена правова позиція викладена в рішенні Великої Палата Верховного Суду від 17 червня 2020 року, справа № 598/1781/17.

Таким чином, достатніх підстав вважати що, ОСОБА_3 ухилялися від суду не вбачається. Одночасно суд акцентує увагу, що строки давності (три роки) сплинули до початку заведення ОРС.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Судом роз`яснено обвинуваченій, що строки притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України закінчилися, що є підставою для звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Обвинувачена при цьому просила закрити кримінальне провадження за сплином строків давності.

Отже строки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 ККУ, на теперішній час сплили, що є безумовною підставою для припинення кримінального провадження відносно обвинуваченої за клопотанням сторони захисту.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання сторони захисту та звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження.

При цьому суд не встановлює факт вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, оскільки процесуально-правовою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення і воно є обов`язковим, за винятком випадків, спеціально передбачених у законі. Зазначена правова позиція викладена в рішенні Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25.02.2019, провадження №51-785ск19.

Таке рішення суд ухвалює, керуючись висновком, викладеним у Постанові ОП ККС ВС від 12.09.2022 року у справі №203/241/17, провадження №51-4251кмо21. У зазначеній постанові Об`єднана палата виснувала наступне: якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Керуючись ст. ст. 284-288, 314-316, 372, 376 КПК України, ст. 12, 49 ККУ, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України на підставі п. 1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази по справі:

-мобільний телефон марки «іРhone 6S Plus», в корпусі кольору «Gold», ІМЕІ: НОМЕР_1 та три сім-картки «Водафон»- вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_6

- DVD R диск з відеозаписом зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: