Справа № 202/5679/25
Провадження № 1-кп/202/1311/2025
УХВАЛА

Іменем України

13 червня 2025 року м.Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0007666 від 06.08.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остер, Козелецького району, Чернігівської області, з середньою освітою, який проходив військову службу на момент вчинення кримінального правопорушення на посаді стрільця-номера обслуги 4 десантно-штурмового відділення 2 десантно штурмового взводу 6 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рануше не судимого:-

у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2022 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-номера обслуги 4 десантно-штурмового відділення 2 десантно штурмового взводу 6 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Водночас, ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статутом визначений зміст військової присяги, згідно якого кожний військовослужбовець, вступаючи на військову службу урочисто присягає Українському народові завжди бути йому вірним і відданим, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну таємницю, а також присягає виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників та ніколи не зраджувати Українському народові.

Згідно ст.ст. 6, 11, 16, 127, 128 Статуту, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України також передбачено, що кожен військовослужбовець зобов`язаний знати й сумлінно виконувати вимоги цього Статуту, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України , дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни .

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.

Військову частину НОМЕР_1 , в тому числі й солдата ОСОБА_4 , було залучено до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

В свою чергу, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді стрільця-номера обслуги 4 десантно-штурмового відділення 2 десантно штурмового взводу 6 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 09.01.2023 перебуваючи у місці тимчасового розташування підрозділу у АДРЕСА_2 діючи умисно, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, відмовився від несення обов`язків військової служби, в тому числі від виконання поставлених завдань, в рамках здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької області, з особистих мотивів направлених на самовільне залишення місця служби, без поважних причин тривалістю понад три доби, того ж дня, 09.01.2023 незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби у АДРЕСА_2 в умовах військового стану та проводив час на власний розсуд у спосіб, не пов`язаний із проходженням військової служби та виконанням обов`язків військової служби, тобто фактично ухилився від військової служби тривалістю понад три доби, до моменту доки самостійно не повернувся на військову службу та не повідомив про намір далі проходити військову службу, а саме до 22.02.2025.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинуваченим було заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з добровільним зверненням до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби та продовження виконання завдань з захисту Держави.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників, суд вважає за можливе клопотання задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Указом Президентом України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», оголошено загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно вимог ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією. До кримінальної відповідальності за ст. 407, 408 КК України не притягувався.

У письмовій згоді командира військової частини НОМЕР_2 зазначено, що військовослужбовець ОСОБА_4 заявив про готовність продовжити військову службу. Командування військової частини НОМЕР_2 не заперечує щодо проходження військової служби в ЗСУ солдата ОСОБА_4 який скоїв самовільне залишення військової частини.

Відповідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Витрати на залучення експертів відсутні

Речові докази суду не надавались.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст. 284-288, 350, 371-372, 395 КПК України, ст. ст. 44, 401 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, у зв`язку із добровільним звернення з клопотанням до суду про намір повернутися до військової частини НОМЕР_2 чи до інших підрозділів ЗСУ для продовження проходження військової служби та наявністю письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження військової служби обвинуваченим ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження №0007666 від 06 серпня 2024 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , невідкладно, але не пізніше 72 годин, після набрання даної ухвали законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 , після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили, зарахувати до списків особового складу частини та поставити на всі види забезпечення військовослужбовця ОСОБА_4 .

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 повідомити Індустріальний районний суд міста Дніпра та Луганську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону про прийняття/поновлення ОСОБА_4 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .

Речові докази суду не надавались.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпро протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1