Провадження № 1-кс/643/4972/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002090 від 12.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшло вказане клопотання слідчого.

До клопотання додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2025, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.07.2025, протокол допиту потерпілого від 15.07.2025, консультаційний висновок спеціаліста.

Також до клопотання додано заяви слідчого та прокурора про його розгляд без їх участі.

Слідчий суддя, перевіривши отримані матеріали, встановлено таке.

Згідно із ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до п. 1 ч. 2. ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Отже, визначення керівником органу досудового розслідування слідчого (групи слідчих), який здійснюватиме повноваження слідчого у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження слідчих у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не може замінити таку постанову, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки у конкретному кримінальному провадженні.

Невідповідність постанови у матеріалах кримінального провадження або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень. За приписами статей 39, 110, ч. 1 ст. 214 КПК України рішення про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, обов`язково приймається у формі, яка повинна відповідати передбаченим кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанов. В аспекті застосування приписів ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 214 КПК України у взаємозв`язку з положеннями ст. 110 цього Кодексу недотримання належної правової процедури спричиняє порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Вищевказане узгоджується з позиціями, висловленими у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2021 року по справах № 754/7061/15 та № 724/86/20.

Усупереч викладеному, до клопотання не додано жодної постанови керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження слідчих у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Проте, до клопотання не долучено рішення керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова щодо визначення прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні.

Оскільки клопотання подано без дотримання порядку, встановленого ст. 160 КПК України, то задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 37, 39, 40, 159, 160, 163 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002090 від 12.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_5