Справа № 643/6965/25
Провадження № 1-кп/643/833/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000759 від 09 березня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

у с т а н о в и в :

У провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000759 від 09 березня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У підготовчому судовому засіданні 08 травня 2025 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , в якому, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, просив продовжити стосовно обвинуваченого строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

В обґрунтування клопотання прокурор посилався, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину проти громадського порядку та моральності, не мешкає за місцем реєстрації, відтак є підстави вважати, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України станом на сьогоднішній день є актуальними.

Посилався, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, підтверджується тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину проти громадського порядку та моральності, скоєного в умовах воєнного стану із застосуванням предмету, пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 буде переховуватися від суду з метою уникнення покарання. Обґрунтовуючи вказаний ризик, прокурор звертав увагу, що ОСОБА_8 не працює, осіб на утриманні не має, в нього відсутні стабільні соціальні зв`язки, які стримували б останнього від спроби втечі, він вважається таким, що самовільно залишив військову частину, будучи військовослужбовцем за мобілізацією.

В обґрунтування ризику можливість обвинуваченого незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, прокурор посилався, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти громадського порядку та моральності, може шляхом погроз, вмовлять незаконно вплинути на свідків, потерпілих, примусити останніх змінити показання на його користь. Просив урахувати, що ОСОБА_8 були вручені додатки з копіями матеріалів досудового розслідування, що свідчить про те, що йому відомі анкетні дані свідків, потерпілих та їх фактичне місце проживання, а також деякі зі свідків з кола його спілкування.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор посилався, що ОСОБА_8 , офіційно не працює, не має законних джерел отримання заробітку, раніше судимий, умовно-достроково звільнений.

Зазначив, що з огляду на викладене, є підстави вважати, що до обвинуваченого ОСОБА_8 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Потерпілі та їх законні представники у підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні 08 травня 2025 року заперечував проти заявленого прокурором клопотання. Просив суд змінити запобіжний захід ОСОБА_8 на іншій, не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування висловленої позиції посилався, що за період досудового розслідування ОСОБА_8 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, надавав щирі покази, що відображено в обвинувальному акті. Зазначив, що сторона захисту клопотатиме про спрощений порядок дослідження доказів, позаяк обвинувачений ОСОБА_8 вину визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у скоєному. У зв`язку з чим посилався, що ризик того, що ОСОБА_8 буде впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів нівелюється вище наведеним. Щодо заявленого прокурором ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначив, що це лише припущення сторони обвинувачення. Зауважував, що ОСОБА_8 є військовослужбовцем, отримує заробітну плату.

Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні 08 травня 2025 року підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд доходить висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , керуючись таким.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2025 року стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів. Строк дії ухвали встановлено до 15-30 10.05.2025. Визначено ОСОБА_8 суму застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 закінчується 10 травня 2025 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Правилами ст. 178 КПК України закріплено обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема, тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Характер інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та його фактичні обставини свідчать про його суспільну небезпеку. Санкція ч. 4 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Вирішення питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, а також особистість обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.

Ураховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні - у виді позбавлення волі на строк до семи років, беручи до уваги те, що дії обвинуваченого, за вчинення яких він обвинувачується, носять характер тяжкого злочину, він не має офіційного місця роботи, як наслідок, офіційного постійного та стабільного джерела доходу, неодружений, не має дітей, тобто не має міцних соціальних зв`язків, суд доходить висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 є неможливим.

Такі обставини суд ураховує, надаючи оцінку доводам прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Поряд з цим, у суду відсутні підстави вважати, що в обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки, які зменшують ризики у даному кримінальному провадженні. Матеріали кримінального провадження не містять та стороною захисту таких доказів суду не надано.

Також суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість обвинуваченого незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, позаяк на даний час потерпілий та свідки по даному кримінальному провадженню не допитані.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що вони клопотатимуть про спрощений порядок дослідження доказів, позаяк обвинувачений ОСОБА_8 вину визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у скоєному, відтак ризик того, що ОСОБА_8 буде впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні нівелюється, то суд звертає увагу на те, що визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження відбувається на стадії судового розгляду.

Ураховуючи, що ОСОБА_8 не працює, в нього відсутнє стабільне джерело доходу, ризик, на наявність якого посилався прокурор, визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - можливість спроби обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, є обґрунтованим та продовжує існувати.

Зважаючи на тяжкість злочину, вчинення якого інкримінується обвинуваченому ОСОБА_8 , та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про застосування запобіжного заходу, суд вважає, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, доведені прокурором та продовжують існувати.

Водночас, суд ураховує, що характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому злочину свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме тримання під вартою. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Так, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим, у разі визнання їх винуватими, беручи до уваги вірогідність переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, суд доходить висновку, що наявні обґрунтовані підстави для продовження застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У свою чергу, стороною захисту не надано доказів на підтвердження наявності в обвинуваченого офіційного працевлаштування і, як наслідок, постійного та стабільного джерела доходу, які могли бути враховані судом під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою, як і відсутні підстави вважати, що в обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки, які б зменшували ризики у даному кримінальному провадженні.

Серед іншого, суд зважає на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, які, серед іншого, стали підставою для обрання запобіжного заходу, виправдовують тримання особи під вартою, а також про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, підсудний Салтівському районному суду міста Харкова.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291, 292 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 197, 199 , главою 27 КПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, продовжити на шістдесят днів - до 06 липня 2025 року включно.

Установити строк дії ухвали до 06 липня 2025 року включно в частині продовження строку тримання під вартою.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000759 від 09 березня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у відкритому судовому засіданні на 13 травня 2025 року на 11 годину 00 хвилин.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснювати одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - у той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 12 травня 2025 року.

Суддя : ОСОБА_1