11.06.2025 Єдиний унікальний № 371/588/25
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Миронівка

ЄУН 371/588/25

Провадження № 1-кп/371/205/25

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000257, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Петраківка Катеринопільського району Черкаської області, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , не працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

За обставинами кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 близько 08 годин 26 хвилин 31 січня 2025 року, перебуваючи за кермом технічно справного автомобіля марки «Volkswagen» модель «Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований поряд з будівлею під номером 18 на вулиці Перемоги міста Миронівка Обухівського району Київської області, діючи з необережності, проявляючи протиправну самовпевненість та легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважний під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на зміну дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, чим створив загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян, не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яку об`єктивно можливо виявити з місця водія та яка рухалася попереду праворуч, попутно напрямку руху автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок наведеного своїми діями водій порушив вимоги :

Пункту 2.3. б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі - ПДР України), за яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну;

Пункту 2.3. д ПДР, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

Пункту 12.1. ПДР, за вимогами якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В результаті наїзду потерпіла ОСОБА_6 отримала легкі та середнього степеня тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 30 від 20 лютого 2025 року, згідно даних наданої медичної документації, у потерпілої ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому дистального епіметафізу правої променевої кістки зі зміщенням уламків, садна на лівому колінному суглобі.

Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого (их) твердого (их) предмету (ів) з обмеженою травмуючою поверхнею та за ступенем тяжкості відносяться: перелом правої променевої кістки до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу; садно на лівому коліні до легких тілесних ушкоджень.

Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин та в термін, вказаних у фабулі наданої постанови від 03 лютого 2025 року, тобто при ДТП, яка мала місце 31 січня 2025 року.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 12.1. ПДР перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України. Правова кваліфікація кримінального правопорушення порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

До підготовчого судового засідання захисником обвинуваченного ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілою.

Обвинувачений ОСОБА_4 фактичні обставини кримінального правопорушення не заперечив, визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, підтримав клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у звязку із примиренням із потерпілою.

Частиною 4 ст. 286 КПК України встановлено, що в разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 2 ст. 288 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Право на примирення є особистим правом потерпілого. З огляду на принципи гуманізму та економії кримінально-правової репресії, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, згідно зі ст. 46 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні повідомила, що відбулося їх примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 , претензій матеріального та морального характеру до нього вона не має, шкоду відшкодовано, клопотання захисника вважає обгрунтованим, просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Розглянувши заявлене клопотання, зясувавши позиції учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За приписами ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Обвинувачений є особою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, оскільки раніше він не вчиняв будь-якого діяння, передбаченого особливою частиною КК України, примирився з потерпілою та відшкодував завдані ним збитки.

Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 286 КК України, у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережновизнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Також судом встановлено, що обвинувачений розуміє права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46КК України, та наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Факт примирення обвинуваченого з потерпілою знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Оскільки визначених кримінальним законом умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності дотримано, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_6 тобто з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Питання про розподіл процесуальних витрат вирішується за правилами ст. 124 КПК України.

Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судової автотехнічної експертизи та судової експертизи технічного стану транспортного засобу.

Відповідну позицію висловила колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 1 лютого 2024 року по справі №930/497/23.

Застосовані ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 06 лютого 2025 року заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, що долучено до кримінально провадження як речові докази, підлягають скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 314, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження № 0000257, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 7163 (сім тисят сто шістдесят три) гривні 10 копійок.

Скасувати арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 06 лютого 2025 року.

Речовий доказ: автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який передано на зберігання на майданчик тичасового утримання транспорних засобів за адресою: вулиця Соборності, 139, місто Миронівка Обухівського району Київської області, повернути ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд протягом семи діб з дня оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1