Справа № 461/3545/25
Провадження № 1-кс/461/3607/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 клопотання слідчого спеціальної поліції відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000558 від 02.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України , -

в с т а н о в и в:

слідчий спеціальної поліції відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт що полягатиме у позбавлені права на відчуження та розпорядження майном, яке перебуває в власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кропивник, Старосамбірського району, Львівської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: земельну ділянку з кадастровим №:03:000:0179, котра на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а також відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, у зв`язку з цим в органу досудового виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкція ч. 3 ст. 332 КК України, карається позбавленням волі від 7 до 9 років з конфіскацією майна.

У зв`язку з чим в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у користуванні та власності підозрюваного ОСОБА_6 , з метою виконання завдань кримінального провадження.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, згідно клопотання просять проводити розгляд без їхньої участі, клопотання підтримують в повному обсязі.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000558 від 02.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

03 червня 2025 року про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, у сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кропивник, Старосамбірського району, Львівської області, громадянину України, українцю, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, не депутату, не адвокату.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, діючи у порушення вимог ст. 68 Конституції України, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 28.08.2024 о 18:04 год., перебуваючи з ОСОБА_7 у службовому приміщення під назвою «Охорона» ринку «Старий Лицар», за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 67А, - отримав для себе та ОСОБА_7 від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.08.2024 року становило 826 016 (вісімсот двадцять шість тисяч шістнадцять) гривень, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, сприяння порадами, вказівками (щодо місця та деталей перетину державного кордону), надання засобів (підроблених документів, що надають право на перетин державного кордону особі призовного віку під час дії воєнного стану) та усунення перешкод з метою виїзду за межі України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №425387746, у підозрюваного ОСОБА_6 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим №:03:000:0179.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

На підставі ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з пунктами 1, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другоїстатті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги можливість конфіскації майна як виду покарання у разі засудження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 332 КК України, наслідки арешту майна для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Проаналізувавши надані слідчим матеріали та обставини викладені у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує, що підозрюваному ОСОБА_6 оголошено підозру за ч. 3 ст. 332 КК України, яка передбачає як вид покарання конфіскацію майна, а тому для можливості забезпечення конфіскації майна як виду покарання, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також те, що слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на зазначене майно, а тому слідчий суддя вважає, за необхідне задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого спеціальної поліції відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000558 від 02.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - задоволити.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно, яке перебуває в власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кропивник, Старосамбірського району, Львівської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: земельну ділянку з кадастровим №:03:000:0179, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Виконання ухвали суду покласти на слідчого спеціальної поліції відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1