УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2186/25

05 червня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Костопіль клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002005 від 13 березня 2025р. про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовськ Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, Збройних Сил України, сержанта резерву взводу резерву сержантського складу роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», раніше судимого вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області 02.08.2024 року за ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, згідно ч. 1 ст. 70 КК України на два роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та проходячи військову службу по мобілізації на посаді сержанта резерву взводу резерву сержантського складу роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, за відсутності поважних причин, 05 січня 2025 близько 15 год. 00 хв. (точніше досудовим розслідуванням не встановлено, однак саме в цей час виявлено його відсутність на військовій службі) самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та відправився за місцем постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 13 травня 2025 року, коли прибув до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівне) Територіального управління Державного бюро розслідувань, де заявив про себе та повідомив про намір проходити військову службу у лавах Збройних Силах України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку з тим, що він раніше за ст. 407, 408 КК України не судимий, виявив намір продовжувати проходження військової служби та командування військової частини НОМЕР_2 не заперечує проти продовження проходження ним військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора підтримав. При цьому вказав, що надає добровільну згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, має намір повернутися до військової частини та продовжувати нести військову службу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження та перевіривши мотиви клопотання, суд вважає його обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, ст. 44 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність і таке звільнення здійснюється виключно судом.

Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положеннями ч. 2 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 р. "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 Про загальну мобілізацію, яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Із письмової згоди тимчасово виконувача обов`язків командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 вбачається, що командування військової частини НОМЕР_2 надає згоду на продовження проходження військової служби в Збройних Силах України молодшим сержантом ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше за ст. 407, 408 КК України не судимий, на даний час виявив бажання на продовження проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Винним себе ОСОБА_4 визнав та у вчиненому розкаявся, став на шлях виправлення. Командир військової частини НОМЕР_2 надав згоду на продовження несення ним військової служби у складі вказаної війської частини.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, ст. 284 - 286, ч. 3 ст. 288 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, - для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командування вйськової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002005 від 13 березня 2025року щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1