Справа № 159/3277/22
Провадження № 1-кс/159/1715/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження за скаргою

26 серпня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на постанову уповноваженої на здійснення дізнання інспектора сектору моніторингу Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 06.08.2025 року про повну відмову в задоволенні клопотання потерпілого в кримінальному провадженні № 0001031 від 11.12.2021 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою.

Скарга обґрунтована тим, що оскаржуваною постановою уповноваженої на здійснення дізнання інспектора сектору моніторингу Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 06.08.2025 року було повністю відмовлено в клопотанні потерпілого про виключення, відповідно до ст.ст. 92, 94 КПК України, з числа доказів в кримінальному провадженні копії договору поруки № VOKVGA0001412/1 від 15 листопада 2013 року, як такої, що не може слугувати допустимим доказом в розумінні ст. 86 КПК України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, заявник просить визнати її незаконною та скасувати.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та додані до неї документи, прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за даною скаргою.

При цьому слідчий суддя виходить з таких міркувань.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Нормами цієї ж статті визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

При цьому, перелік таких дій та порядок їх виконання та оскарження, чітко визначений цим же Законом.

Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне (ч. 1, 3 ст. 110 КПК).

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та здійснення функції обвинувачення покладено на прокурора (ст. 36 КПК). Зокрема, прокурор уповноважений скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих (п. 7 ч. 2 ст. 36 КПК).

На процес збирання доказів можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (п. 2 ч. 2 ст. 60 КПК), подання доказів слідчому, дізнавача, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (ч. 1 ст. 56 КПК).

Зокрема, згідно вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач та прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається зі змісту скарги, потерпілий ОСОБА_2 звернувся до дізнавача з відповідним клопотанням 04.08.2025 року.

Уповноважена на здійснення дізнання інспектор сектору моніторингу Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 своєю постановою від 06.08.2025, копія якої додана до матеріалів скарги, відмовила в задоволенні клопотання потерпілого, виконавши тим самим вимоги ст. 220 КПК України.

Сама по собі незгода потерпілого з рішенням дізнавача та його мотивами, викладеними в постанові, не дає йому підстав оскаржувати рішення дізнавача в порядку, визначеному ст. 303 КПК України.

Потерпілий не звертався до органу досудового розслідування з клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

В той же час, слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/дізнавача/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії, передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність дізнавача. Слідчий суддя позбавлений змоги надавати вказівку дізнавачу щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК).

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК). Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Кожен має право на справедливий розгляд його справи, зокрема, безстороннім судом (п. 1 ст. 6 Конвенції). В ухвалі ЄСПЛ щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі Скорик проти України зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Безумовно, право доступу до судів не є абсолютним, але може бути обмежене; це дозволено в тому розумінні, що право доступу «за своєю суттю вимагає регулювання державою, регулювання якої може змінюватися за часом та місцем відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих людей». Тим не менш, застосовані обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати доступ до особи таким чином або настільки, що порушується сама суть права (рішення у справі Ashingdanev.theUnitedKingdom від 28.05.1985, заява №8225/78, § 57).

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 22 КПК). Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК (ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК).

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість окремого оскарження даного рішення дізнавача у формі постанови на етапі досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК.

Отже, особою, яка подала скаргу, оскаржується така бездіяльність/рішення дізнавача (органу досудового розслідування), яка, згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, не підлягає оскарженню слідчому судді під час досудового розслідування з наведених вище мотивів.

Слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню (ч. 4 ст. 304 КПК України).

Вказані обставини тягнуть за собою відмову у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову уповноваженої на здійснення дізнання інспектора сектору моніторингу Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 06.08.2025 року про повну відмову в задоволенні клопотання потерпілого в кримінальному провадженні № 0001031 від 11.12.2021 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

На ухвалу може бути подана апеляція до безпосередньо Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1