Справа № 585/2873/25
Номер провадження 1-кп/585/551/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000533 від 09.07.2025 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Українське, Талалаївського району, Чернігівської області, українки, громадянки України, працюючої продавцем-консультантом в «АТБ», заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

08.07.2025 близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебувала в приміщенні магазину «Світ Ковбас», який розташований за адресою: Сумська область, м. Ромни, бульвар Шевченка, 8А, де проходила стажування. В той момент, зайшовши до підсобної кімнати магазину, куди мала вільний доступ, ОСОБА_3 виявила залишену без нагляду жіночу сумку сірого кольору, належну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканці АДРЕСА_3 . Підійшовши до вказаної сумки, ОСОБА_3 помітила у верхній її частині гаманець червоного кольору марки «Belisa» розмірами 18 см х 2,5 см х 9 см, (вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/119-25/11487-ТВ від 24.07.2025 становила 268,00 грн). В цей момент, розуміючи, що в даному гаманці можуть бути грошові кошти, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння вищевказаним гаманцем та його вмістом, з метою власного збагачення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, переконавшись в таємності своїх дій, взяла до рук вказаний гаманець, в якому знаходилися грошові кошти загальною сумою 4800,00 грн., та срібний хрестик із зображенням розп`яття Ісуса Христа, з гравіюванням на тильній частині, вагою 5,2 грами, розмірами 3,5 см х 2,2 см, із срібним вушком для ланцюжка, розміром 1,1 см х 0,7 мм х0,3 мм, (вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/119-25/11487-ТВ від 24.07.2025 становила 2369,49 грн.), та поклала його до власної сумки.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , разом із викраденим майном, покинула приміщення магазину, тим самим залишивши місце вчинення злочину. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинила матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 7437,49 грн. В подальшому викраденим майном ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд.

Відповідно до висновку судовотоварознавчої експертизи №СЕ-19/119-25/11487-ТВ, ринкова вартість гаманця червоного кольору марки «Belisa» становила 268,00 грн., срібного хрестика із зображенням розп`яття Ісуса Христа, з гравіюванням на тильній частині, вагою 5,2 грами 2369,49 грн.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, вважала за можливе обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи її допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо її особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням та наслідків, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, надала суду показання про те, що вона дійсно на початку липня 2025 року проходила стажування в магазині «Світ Ковбас», її відпустили раніше з роботи, коли перевдягалась у підсобній кімнаті магазину, виявила залишену без нагляду жіночу сумку сірого кольору, належну ОСОБА_5 , з якої викрала гаманець червоного кольору марки «Belisa» з грошовими коштами в сумі 4800 грн. та срібний хрестик із зображенням розп`яття Ісуса Христа, був скрутний матеріальний стан, на викрадені кошти купила продукти харчування дітям, у вчиненому щиро розкаялась, потерпілій матеріальну шкоду відшкодувала.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Так, відповідно до ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, та інших обставин, що впливають на призначення покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи із встановлених обставин, обираючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином за класифікацією ст. 12 КК України, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченої, мотивацію такого злочину та дані про особу обвинуваченої, яка в силу ст. 89 КК України раніше не судима, офіційно працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, заподіяну шкоду потерпілій відшкодувала.

У відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, слід визнати її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої - судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу винної, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а саме щирого каяття обвинуваченої, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування заподіяної шкоди, беззастережного визнання вини, що вказує на негативне ставлення обвинуваченої до скоєного та готовності нести покарання, що впливає на оцінку суспільної небезпеки вчиненого протиправного діяння, відсутність обставин, що обтяжують покарання, зважаючи на відсутність претензій потерпілої, яка в заяві до суду просила не позбавляти волі обвинувачену, суд вважає за можливе із застосуванням ст. 69 КК України перейти до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням на обвинувачену обов`язків, що визначені ч.2 ст.59-1 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, є співмірним та пропорційним для обвинуваченої, виходячи із правових позиції, неодноразово висловлених Європейським Судом з прав людини у своїх рішеннях, зокрема щодо того, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним, а для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

На підставі ст.124 КПК України, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 3565,60 грн.

Запобіжний захід особисте зобов`язання відповідно до ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 липня 2025 року обвинуваченій слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374, 395, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки, передбачені статтею 59-1 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3565,60 грн.

Залишити ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід особисте зобов`язання.

Речові докази:

- гаманець червоного кольору марки «Belisa» та хрестик із металу білого кольору, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_6