Справа №705/4619/25
1-кс/705/1393/25 УХВАЛА
18 серпня 2025 року м.Умань
Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Із клопотання вбачається, що до СУ ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали з УСБУ в Черкаській області за фактом того, що гр. ОСОБА_6 , протягом 2023 року, шляхом обману та зловживання довіри, заволодів грошовими коштами громадян, під приводом продажу їм транспортних засобів, щодо яких у нього було відсутнє право на проведення операцій по їх купівлі продажу, чим заподіяв збитків у великому розмірі.
ч. 3 ст. 201-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи керівником (головою) благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ДДП-ЗС УКРАЇНИ» (код ЄРДПОУ 45044933), уповноваженим керувати її діяльністю, представляти її у відносинах з іншими суб`єктами, розпоряджатись її майном, тобто будучи відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовою особою, в період з 08.05.2023 по 19.11.2023 отримав від громад іноземних держав автомобілі «Audi Q7» з номерним знаком НОМЕР_1 , «Volvo XC90» з номерним знаком НОМЕР_2 , «Citroen C4» з номерним знаком НОМЕР_3 , «Audi A6» з номерним знаком НОМЕР_4 , «Dodge Caliber» з номерним знаком НОМЕР_5 , які були ввезені через митний кордон на територію України як гуманітарна допомога для потреб Збройних Сил та інших військових формувань України, отримувачем якої була благодійна організація «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ДДП-ЗС УКРАЇНИ».
В подальшому у ОСОБА_7 виник умисел незаконно збагатитись шляхом продажу вищевказаних транспортних засобів. Реалізовуючи цей умисел, діючи з корисливим мотивом та метою, під час воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України № 3275-IX від 27.07.2023, Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023, Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, затвердженим Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024, Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, затвердженим Законом України № 3684-IX від 08.05.2024, Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024, затвердженим Законом України № 3891-IX від 23.07.2024, ОСОБА_7 , з використанням свого службового становища, яке надавало йому повноваження щодо розпорядження отриманими автомобілями, після здійснення державної реєстрації за неприбутковою благодійною організацією «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ДДП-ЗС УКРАЇНИ» автомобілів «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_6 , «Volvo XC90», державний номерний знак НОМЕР_7 , «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_8 , «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_9 , «Dodge Caliber», державний номерний знак НОМЕР_10 , усвідомлено порушуючи встановлені у ст.ст. 1, 3, 12 Закону України «Про гуманітарну допомогу» заборони нецільового використання гуманітарної допомоги, її продажу та її використання з метою отримання прибутку, почав вживати доступних йому заходів для пошуку бажаючих придбати ці автомобілі.
Знайшовши бажаючих придбати транспортні засоби, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію вищевказаного злочинного умислу, в період з 20.08.2023 до 09.09.2024 продав їх, а саме:
20.08.2023, точний час слідством не встановлено, перебуваючи в невстановленому місці в м. Умань, за грошові кошти в невстановленій сумі продав автомобіль «Volvo XC90», державний номерний знак НОМЕР_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
21.11.2023, точний час слідством не встановлено, перебуваючи в невстановленому місці в м. Умань, за грошові кошти в сумі 3700 доларів США продав автомобіль «Dodge Caliber», державний номерний знак НОМЕР_10 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
07.02.2024, точний час слідством не встановлено, перебуваючи в невстановленому місці в м. Умань, продав автомобіль «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_9 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від якого за невстановлених обставин отримав грошові кошти в невстановленій сумі, та за домовленістю із яким передав цей автомобіль ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
14.07.2024, точний час слідством не встановлено, перебуваючи в невстановленому місці в м. Умань, за грошові кошти в невстановленій сумі продав автомобіль «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
09.09.2024, точний час слідством не встановлено, перебуваючи в невстановленому місці в м. Умань, за грошові кошти в сумі 9000 доларів США продав автомобіль «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
При цьому встановлена загальна вартість зазначених автомобілів становила щонайменше 814 000,01 грн, що в понад 537 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до п. 2 примітки до ст. 201-2 КК України вважається значним розміром.
Обґрунтованість вказаної підозри підтверджують наступні докази:
- відомості та документи Львівської та Закарпатської митниць, які засвідчують факти завезення вищеперелічених автомобілів в Україну для отримувача «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ДДП-ЗС УКРАЇНИ» як гуманітарної допомоги, також серед документів наявні листи (в перекладі) від представників громад міст Італії та Іспанії, згідно з якими автомобілі надаються як гуманітарна допомога для подальшої передачі військовим формуванням, а також гарантійні листи до митних органів за підписом ОСОБА_7 , в яких останній гарантує передачу отриманої допомоги військовим формуванням та запевняє, що автомобілі не будуть використані для отримання прибутку;
- протокол негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, яким зафіксовано значну кількість розмов ОСОБА_7 зі сторонніми особами щодо питань реєстрації, перереєстрації та продажу автомобілів, у тому числі обговорення тонкощів та ризиків продажу стороннім особам автомобілів, отриманих як гуманітарна допомога;
- відомості та документи ТСЦ МВС № 7142 (засвідчують реєстрацію автомобілів за «БЛАГОДІЙНИМ ФОНДОМ «ДДП-ЗС УКРАЇНИ» за зверненнями ОСОБА_7 );
- відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ДДП-ЗС УКРАЇНИ» та перебування ОСОБА_7 на посаді голови цієї організації;
- відомості ГУ ДПС у Черкаській області про включення благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ДДП-ЗС УКРАЇНИ» до Реєстру неприбуткових установ та організацій, Статут цієї організації;
- показання 3-х свідків, які підтверджують факти тривалого використання вищевказаних автомобілів особами, що придбали їх у ОСОБА_7 , в особистих цілях, для забезпечення роботи магазину, для роботи в службі доставки піци тощо;
- показання свідка, який у квітні 2024 року за оголошенням у вайбер-групі звернувся до автора оголошення та отримав пропозицію придбати будь-який із пропонованих в групі автомобілів з умовою їх перебування зареєстрованими за благодійною організацією ОСОБА_7 , надані свідком скрін-шоти оголошень про продаж автомобілів в вайбер-групах;
- показання 2 свідків, які підтверджують наявність оголошень в вайбер-групах про продаж вищенаведених автомобілів;
- протокол обшуку, під час якого за адресою реєстрації благодійної організації вилучено, серед іншого, документи про ввезення в Україну та реєстрацію автомобілів, які є об`єктами злочину, та ноутбук ОСОБА_7 з текстовими проєктами актів передачі цих автомобілів військовослужбовцям;
- протоколи обшуків, під час яких автомобілі «Audi Q7», «Volvo XC90», «Citroen C4», «Audi A6» та реєстраційні документи на них вилучено за місцями проживання осіб, котрі придбали ці автомобілі у ОСОБА_7 ;
- показання свідка ОСОБА_13 , в якого вилучено автомобіль «Audi Q7», згідно з якими свідок придбав цей автомобіль у ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 9 тис. доларів США, при цьому свідком надано копію акта, який укладався за вказівкою ОСОБА_7 та згідно з яким автомобіль було подаровано благодійною організацією свідкові як колишньому військовослужбовцеві та учаснику бойових дій; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з яким ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_7 як продавця автомобіля;
- висновки автотоварознавчих експертиз, згідно з якими ринкова вартість автомобіля «Audi Q7» складає 434 280, 84 грн, автомобіля «Audi A6» 128 875, 54 грн, автомобіля «Volvo XC90» 119 026, 68 грн, автомобіля «Dodge Caliber» 75 186, 72 грн, автомобіля «Citroen C4» 56 630, 53 грн;
- показання свідка ОСОБА_9 , яка вказала, що придбала у
ОСОБА_7 автомобіль «Dodge Caliber» за 3 700 доларів США; аналогічні показання її чоловіка, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з якими ОСОБА_9 та її чоловік впізнали ОСОБА_7 як продавця автомобіля;
- показання свідка ОСОБА_14 , якому відомі 2 факти придбання військовослужбовцями для потреб військової служби у ОСОБА_7 автомобілів за грошові кошти;
- відомості УІАП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно з якими ГУНП в Дніпропетровській області 12.03.2025 повідомлено ОСОБА_7 про підозру за двома епізодами скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст. 201-2 КК України.
Санкція інкримінованої ОСОБА_7 статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановлено, що двокімнатна квартира загальною площею 54,6 кв. м, житловою площею 31,0 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 38159849) на праві приватної спільної сумісної власності із часткою 1/1 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП).
Враховуючи, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 може бути застосовано додаткове обов`язкове покарання у вигляді конфіскації майна у випадку доведення його вини в судовому порядку, з метою подальшого забезпечення виконання цього виду покарання та попередження незаконного відчуження майна належного підозрюваному, виникає необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного, а саме на двокімнатну квартиру загальною площею 54,6 кв. м, житловою площею 31,0 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 38159849).
Як описано вище, існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, за яке передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності підозрюваного на нерухоме майно, оскільки це втручання не позбавить його можливості користуватись цим майном, а суспільний і державний інтерес в дієвості покарання переважає особистий майновий інтерес підозрюваного. Накладення арешту, про який просить орган досудового розслідування в цьому клопотанні, дасть можливість виконати таке передбачене ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження, як притягнення кожного, хто вчинив кримінальне правопорушення, до відповідальності в міру своєї вини, досягнути мети покарання, передбаченої у ст. 50 КК України, та виконати завдання запобігання можливості відчуження майна, як це встановлено у ч. 1 ст. 171 КПК України.
Просила накласти арешт на майно, а саме на двокімнатну квартиру загальною площею 54,6 кв. м, житловою площею 31,0 кв. м, за адресою:
АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 38159849), яка на праві приватної спільної сумісної власності із часткою 1/1 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП), з метою подальшого забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна, попередження незаконного відчуження вказаного нерухомого майна.
У судовому засіданні слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , яка входить у групу слідчих у даному кримінальному провадженні, клопотання підтримала та просила його задовольнити. Уточнила, що слід накласти арешт на майно, не забороняючи при цьому користування ним.
Власник майна підозрюваний ОСОБА_7 у судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Вислухавши слідчого, перевіривши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також з`ясувавши інші обставини, які мають значення для вирішення питання про арешт, слідчий суддя встановив таке та дійшов таких висновків.
27.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що до СУ ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали з УСБУ в Черкаській області за фактом того, що ОСОБА_7 , будучи директором благодійної організації, в умовах воєнного стану впродовж 2023 року організував привезення в Україну гуманітарної допомоги для потреб ЗСУ у вигляді 5-ти автомобілів, які в подальшому продав цивільним особам.
ч. 3 ст. 201-2 КК України.
15.05.2025 ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 201-2 КК України, тобто продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчинений у значному розмірі, службовою особою з використанням службового становища, під час воєнного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частинами 5, 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Із клопотання слідчого встановлено, що арешт майна підозрюваного ОСОБА_7 обґрунтовується необхідністю забезпечення можливого покарання за ч. 3 ст. 201-2 КК України у виді конфіскації майна.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_7 від 13.08.2025 № 439374569 встановлено, що двокімнатна квартира загальною площею 54,6 кв. м, житловою площею 31,0 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 38159849) на праві приватної спільної сумісної власності із часткою 1/1 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_11 ).
Згідно зі ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, та санкція ч. 3 ст. 201-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, слідчий суддя, з метою забезпечення конфіскації майна як виду можливого покарання, доходить висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна, яке на праві власності належить ОСОБА_7 , з метою недопущення його відчуження третім особам.
Водночас слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на таке майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, однак такий захід є тимчасовим.
На підставі наведеного вище, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно з позбавленням права на відчуження та розпорядження ним, без позбавлення права користування, а саме на двокімнатну квартиру загальною площею 54,6 кв. м, житловою площею 31,0 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 38159849), яка на праві приватної спільної сумісної власності із часткою 1/1 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП), з метою подальшого забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна, попередження незаконного відчуження вказаного нерухомого майна.
Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення і діє до скасування арешту в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1