Справа № 355/1795/25
Провадження № 1-кп/355/148/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2025 р. селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України (надалі також КПК України), без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у межах кримінального провадження №0000094, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця села Волошинівка Баришівського району Київської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, який не має на утриманні малолітніх дітей, не працевлаштований, не одружений, раніше судимий: 19.06.2025 вироком Баришівського районного суду Київської області засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів,

УСТАНОВИВ:

1. Відомості щодо кримінального провадження. Позиція сторін та висновки суду щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З обвинувального акта від 22 серпня 2025 року, який складений т.в.о. начальника СД ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 та затверджений старшим прокурором групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні - прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , слідує, що ОСОБА_2 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Досудове розслідування кримінального провадження здійснено відповідно до загальних правил досудового розслідування, передбачених КПК України, з урахуванням положень глави 25 КПК України щодо особливостей досудового розслідування кримінальних проступків.

За наслідками досудового розслідування, на підставі отриманих матеріалів, у порядку ст. 301 КПК України, встановивши, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, до обвинувального акту додано його заяву, складену в присутності захисника, за якою підозрюваний згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності (а.с. 80, 8485), прокурором прийнято рішення, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 301 КПК України та вимог ст. 302 КПК України, про звернення до суду з обвинувальним актом, в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд констатує, що із долучених до обвинувального акта матеріалів слідує, що обвинувачений, за участю захисника, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодний із розглядом обвинувального акта за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України, у тому числі, щодо обмеження права на апеляційне оскарження.

Відповідно, клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні було задоволено судом (ухвала Баришівського районного суду Київської області про призначення кримінального провадження до судового розгляду від 22.08.2025), у т.ч. постановлено розгляд обвинувального акта здійснювати без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, а спрощене провадження щодо кримінального проступку здійснювати згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень параграфа 1 глави 30 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінального проступку, зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України, без зазначення доказів на підтвердження встановлених судом обставин, а із зазначенням обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.

2. Встановлені органом досудового розслідування обставини. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), зокрема психотропної речовини, включеної до таблиці 2, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20, 23 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних засобів включених до таблиці 1 Переліку: використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, ОСОБА_2 , 18 травня 2025 року, близько 13 години 00 хвилин, рухався повз залізничні колії поруч з залізничним вокзалом, в селищі Баришівка, Броварського району, Київської області. В подальшому поруч з залізничними коліями, знайшов два згортки із фольги, в кожному з яких наявна кристалоподібна речовина білого кольору.

В цей час у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та подальше зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, для власного вживання, без мети збуту.

Відразу реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 забрав два згортки з фольги із психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін та почав зберігати при собі, а саме в защібку сумки чорного кольору, чим вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

В подальшому, 18 травня 2025 року, близько 13 години 25 хвилин, біля будинку № 26 за адресою: вулиця Миру, село Волошинівка, Броварського району, Київської області, працівниками поліції у ОСОБА_2 виявлено та вилучено два згортки із фольги, в кожному з яких наявна кристалоподібна речовина білого кольору, з психотропною речовиною амфетамін, яку останній всупереч передбаченому Законом порядку незаконно придбав та зберігав за вищевказаних обставин.

Згідно висновку експерта у наданій на дослідження кристалоподібній речовині виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,202 г.

Відповідно до Списку № 2 «Психотропних речовин обіг яких заборонено» Таблиці 1 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

3.Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, винуватою у вчиненні якого визнається обвинувачена.

Враховуючи наведене у п. 1, 2 вироку, судом встановлено, що ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене (передбачений) ч. 1 ст. 309 КК України.

При цьому, суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального правопорушення (проступку), передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого правильною та такою, що ґрунтується на дійсних фактичних обставинах справи.

За вказаних обставин, відсутні підстави для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України.

4. Покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За приписами ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

З огляду на принцип індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання (зважаючи на рішення Конституційного Суд України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004, від 15 червня 2022 року № 4-р(II)/2022), суд, враховуючи:

- дані про особу обвинуваченого (наведені у вступній частині вироку), а також те, що обвинувачений до лікаря-психіатра не звертався, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває;

- що заяв та скарг на негативну поведінку ОСОБА_2 до ВП № 1 Броварського РУП не надходили;

- вироком Баришівського районного суду Київської області від 19.06.2025 ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік;

-ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, класифікацію за ст. 12 КК України, а саме вчинення обвинуваченим кримінального проступку;

-особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали;

-поведінку обвинуваченого під час та після вчинення протиправних дій;

-обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;

-відсутність обставин, які обтяжують покарання;

-відсутність обставин завдання матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням;

-відсутність заявленого цивільного позову в цьому кримінальному провадженні,

вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду, згідно із ч. 2 ст. 59-1 КК України, такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 3 ст. 59-1 КК України суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду, зокрема, такі обов`язки: працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу) (п. 3 ч. 3 ст. 59-1 КК України); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України), з урахуванням того, що відповідними наказами Міністерства юстиції України затверджено перелік пробаційних програм для суб`єктів пробації, які включають в себе заходи, спрямовані на виправлення того чи іншого криміногенного фактору, що став причиною вчинення особою кримінального правопорушення. Суд зауважує, що пробаційна програма «Попередження вживання психоактивних речовин» покликана забезпечити розвиток та підтримку навичок ефективного самоконтролю, усвідомлення необхідності стратегій зменшення шкоди вiд вживання психоактивних речовин та підвищення вмотивованості до відмови вiд їх вживання.

Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років (ч. 4 ст. 59-1 КК КК України).

У цій справі, враховуючи характеризуючі дані про особу обвинуваченого, суд вважає доцільним призначити пробаційний нагляд на строк 2 роки, що полягатиме в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, а саме шляхом покладення на засудженого до пробаційного нагляду, згідно із ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України, таких обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); 5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою - «Попередження вживання психоактивних речовин».

При цьому, з огляду та на підставі ч. 2 ст. 65 КК України, суд зауважує про переконаність в тому, що визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначене покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого кримінального правопорушення (проступку) і особою винного.

Водночас, призначення будь-якого іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 309 КК України, на переконання суду, не буде відповідати означеному та не матиме суспільно корисних наслідків, регламентованих ст. 50, 65 КК України. Саме із вказаних міркувань, а також з огляду на те, що обвинувачений не працює, суд не вбачає можливості призначити покарання у виді штрафу.

При цьому, згідно із вироком Баришівського районного суду Київської області від 19.06.2025 ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Вирок набрав законної сили.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні, вчинене ним до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій- третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відтак, відповідно до положень ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень суд вважає доцільним визначити остаточне покарання ОСОБА_2 шляхом поглинання менш суворого порання більш суворим у виді 2 (два) роки пробаційного нагляду із покладенням передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України обов`язків.

5.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно із ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

Питання процесуальних витрат вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (цей вирок та вирок Баришівського районного суду Київської області від 19.06.2025), шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки, поклавши на нього, згідно із п. 1 - 3 ч. 2, п. 3, 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, такі обов`язки:1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); 5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою - «Попередження вживання психоактивних речовин».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи у розмірі 3565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) на рахунок: (UA0010742; Отримувач коштів ГУК у Київ.обл/Баришівська сел/24060300; Код отримувача Казначейство України (ЕАП); Код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989; Код класифікації доходів бюджету 24060300; Назва платежу: «Інші надходження» за проведення експертизи по кримінальному провадженню).

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речовий доказ: паперовий конверт, всередині якого знаходяться два згортки фольги із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору та первинне пакування, згідно висновку експерта № СЕ-19/111-25/32897-НЗПРАП від 11.06.2025 надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін. Загальна маса амфетаміну в речовині становить 0,202 г,що поміщено на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у випадку оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя

Баришівського районного суду

Київської області ОСОБА_5