Справа №705/2087/19
1-кп/705/146/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, - ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0001403 від 23.08.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває на лікуванні у КП «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

щодо вчинення суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_7 подане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0001403 від 23.08.2017 за фактом вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати щодо ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Указав, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому ОСОБА_4 страждав та страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної з епізодичним типом перебігу, з актуальною галюцинотарно-маячною симптоматикою психопатоподібними розладами дисоціального типу та вживання психоактивних речовин (канабіоїди, алкоголь), через що він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не може самостійно брати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді, і за своїм психічним станом потребує поміщення у спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги із метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення суспільно-небезпечних діянь.

Захисник ОСОБА_5 та законний представник особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечували щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , вказавши, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність та інтересам самого ОСОБА_4 , у зв`язку з чим просили клопотання прокурора задовольнити.

Особа, щодо якої розглядається клопотання, - ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив обставини, наведені у клопотанні. Пояснив, що дійсно влітку, більш точних даних не пам`ятає, зайшовши через відчинені двері у приміщення державного університету в місті Умані, з кабінету на другому поверсі викрав проектор, який у подальшому продав. Проти застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а згідно зі ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 18.08.2017 в невстановлений досудовим розслідуванням час, шляхом вільного доступу, проник до приміщення учбової аудиторії № 303 Уманського державного педагогічного університету ім. П.Тичини, який розташований за адресою: вул. Садова, 28, м. Умань, звідки викрав проектор «Premier», що знаходився на стелі вказаної аудиторії, вартість якого згідно з довідкою про вартість становить 4500 грн, в результаті чого Уманський державний педагогічний університет ім. П.Тичини зазнав матеріального збитку на вказану суму. В подальшому ОСОБА_4 на власний розсуд розпорядився зазначеним вище майном, а саме: продав його невідомій особі за грошову суму в розмірі 50 гривень, які в подальшому витратив на власні потреби.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведене та повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими судом доказами, а саме:

-рапортом о/у СКП Уманського ВП від 22.08.2017;

-довідкою від 21.08.2017 з приводу того, що проектор «Premier» перебуває на балансі Уманського педагогічного університету ім. П.Тичини;

-відношенням від 22.08.2017 з Уманського педагогічного університету ім. П.Тичини;

-протоколом огляду місця події від 19.08.2017;

-протоколом огляду предмету від 17.10.2017;

-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 17.10.2017;

-висновком експерта № 10/646 від 25.10.2018;

-висновком експерта № 10/638 від 24.10.2018;

-висновком експерта № 10/210 від 25.02.2019.

За правилами частини другої статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки; до такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Примусовими заходами медичного характеру, як про це зазначено у статті 92 КК України, є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою обов`язкового лікування й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь. У статті 93 КК України унормовано застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які вчинили суспільно-небезпечні діяння у стані неосудності.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 91 від 28.03.2019 станом на 128.08.2017 і по теперішній час ОСОБА_4 виявляв та виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну в період активного розвитку процесу, з актуальною галюцинаторною маячною симтоматикою, психопатоподібними розладами дисоціального типу, що ускладнена вживанням психоактивних речовин (канабіноїди, психостимулятори) що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні. Враховуючи дані про відсутність будь-якого адекватного психіатричного супроводу за місцем проживання, з урахуванням наявності у минулому скоєння протиправних дій, враховуючи особливості виявлених при експертизі психопатологічних феноменів у вигляді галюцинаторно-маячної симптоматики, порушення продуктивності мислення, психопатоподібної поведінки, з відсутністю критики до свого стану, враховуючи особливості інкримінованих йому дій, ОСОБА_4 виявляє ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним режимом нагляду.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 281 від 07.06.2023 на періоди часу, до яких відноситься вчинення ним злочинів, тобто станом на 10.05.2023 та 17.05.2023 та на теперішній час, тобто на день проведення експертизи, підозрюваний ОСОБА_4 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з епізодичним типом перебігу, з актуальною галюцинаторно-маячною симптоматикою, психопатоподібними розладами дисоціального типу та вживання психоактивних речовин (канабіноїди, алкоголь) що позбавляло на вказані періоди часу його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні. З огляду на виявлені під час експертизи у ОСОБА_4 психопатологічні феномени у межах параноїчної шизофренії, тобто актуальну психотичну, галюцинаторно-маячну симптоматику, враховуючи тривале існування виражених психопатоподібних розладів дисоціального типу, зі скоєнням в минулому протиправних дій, враховуючи відсутність прихильності до отримання амбулаторної психіатричної допомоги, дані про ускладнюючий вплив вживання психоактивних речовин, ОСОБА_4 виявляє клінічні ознаки суспільної небезпеки та потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування та запобіганню вчиненню ним суспільно-небезпечних діянь.

У суду немає підстав сумніватися в достовірності проведених експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, згідно зі ст. 242 КПК України та ст. 10 Закону України «Про судову експертизу». Висновки вказаних експертиз ніким із учасників судового розгляду не оспорюються та не суперечать іншим зібраним у справі доказам, достовірність яких встановлена судом.

Відповідно до ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_4 у стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.19, 93, 94, 369-372, 376, 392, 393, 395, 505, 512, 513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, примусовий захід медичного характеру у вигляді примусового лікування з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Судові витрати у кримінальному провадженні віднести за рахунок держави.

Речові докази: слід долоні руки, дактилокартку ОСОБА_4 , один слід низу взуття, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, - знищити.

Копію ухвали після її проголошення вручити прокурору, захиснику, законному представнику, особі, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1