Справа №574/109/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/714/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 574/109/21 за клопотанням прокурора Буринського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Буринського районного суду Сумської області від 29.11.2024 про зміну порядку і способу виконання судового рішення,

установила:

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 29.11.2024 було задоволено заяву начальника Буринського ВДВС у Конотопському районі Сумської області та змінено спосіб і порядок виконання вироку Буринського районного суду Сумської області від 03.03.2021 відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129, ч. 3 ст. 299 КК в частині застосування спеціальної конфіскації, примусово безоплатно вилучивши у власність держави, речові докази, а саме: мисливського ножа з піхвами, запакованого до пакету експертної служби МВС № 2280628; револьвера «EKOL Viper 4.5», Е4UP11-20010160, запакованого до пакету експертної служби МВС № 5299966; дев`яти гільз патронів Флобера, запакованих до пакету експертної служби МВС № 2829052, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, та їх знищити.

14.02.2025 прокурор Буринського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_8 на зазначену ухвалу суду подав разом з апеляційною скаргою клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження цього судового рішення, яке обґрунтував тим, що справа була розглянута без участі державного виконавця та прокурора, які подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, однак на адресу прокуратури копія оскаржуваного судового рішення не надходила, а прокурору стало відомо про його існування тільки 13.02.2025.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду клопотання, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_8 надійшла письмова заява про розгляд його клопотання та апеляційної скарги у його відсутність, а від засудженого ОСОБА_7 будь-яких клопотань до суду апеляційної інстанції не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд клопотання про поновлення процесуального строку без участі сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст клопотання про поновлення процесуального строку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданого прокурором клопотання, колегія суддів вважає, що вказане вище клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ст. 7 КПК), однією з яких є розумні строки, тобто такі, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, що забезпечують надійний захист законних iнтepeciв учасників кримінального провадження (заявника, потерпілого), iнтepeciв правосуддя, а також забезпечують реальну можливість використати вci передбачені законом засоби для реалізації права на справедливий суд.

Відповідно ст. 113 КПК, процесуальні строки це встановлені законом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії; будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу, а згідно п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду першої інстанції протягом 7 днів з дня її проголошення.

Тобто, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку законодавець і встановив процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК, а правило дотримання встановленого процесуальним законом строку на оскарження має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, більш ніж достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу або не подавати, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду (ч. 1 ст. 117 КПК), а згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку необхідне розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави; питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку; проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження; у кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності» (рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»); «…доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд» (рішення від 12.07.2007 у справі «Станков проти Болгарії»), а «…безпідставне поновлення строку оскарження остаточного рішення у справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» (рішення від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України»).

Таким чином, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право, незважаючи на те, що ст. 117 КПК і містить положення щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, оскільки строками визначаються часові межі існування правовідносин у кримінальному процесі, в яких повинно відбутися здійснення прав і виконання обов`язків учасниками (сторонами) кримінального провадження, а правові норми встановлюють не тільки «що» і «як» потрібно зробити, але і «в які строки», що є обов`язковим елементом поведінки відповідного суб`єкта кримінального провадження і виступає як один з показників правомірності юридичної діяльності учасників процесу.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При цьому кримінальне процесуальне законодавство має певні виключення із наведеного вище правила, зокрема для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч. 3 ст. 395 КПК).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд в суді першої інстанції відбувся 29.11.2024 у відсутність державного виконавця та прокурора, повідомлених належним чином про час і місце розгляду, але матеріали провадження при цьому не містять інформації про направлення копії судового рішення прокурору.

Разом з тим, необхідно наголосити, що для прокурора та державного виконавця, які були повідомлені про час і місце судового розгляду, але які подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, строк апеляційного оскарження рахується з дня оголошення судового рішення, тобто починаючи з 29.11.2024 і на протязі семи днів, так як за змістом ст. 395 КПК дата оголошення судового рішення безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати, і саме з цієї дати, яка зазначається у вступній частині ухвали, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження, а прокурор і державний виконавець не є особами, які перебувають під вартою, або особами, без виклику яких ухвалене судове рішення, строк подачі апеляційної скарги для яких обчислюється законодавцем з моменту вручення їм копії судового рішення.

Що стосується можливості отримання прокурором чи державним виконавцем інформації щодо стану розгляду судової справи та ухвалених судових рішень (без безпосереднього звернення до суду), то функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, тому за умови достатньої зацікавленості щодо руху справи і прокурор, і державний виконавець, яким достеменно було відомо про час і місце судового розгляду, мали реальну можливість дізнатись про ухвалене судове рішення, а також своєчасно подати апеляційну скаргу, оскільки вказані службові особи зобов`язані згідно положень кримінального процесуального закону демонструвати готовність брати участь на всіх етапах провадження (розгляду судової справи).

Проте, з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали прокурор звернувся лише 14.02.2025, тобто через тривалий проміжок часу, не наводячи при цьому ніяких обґрунтувань поважності причин пропуску цього строку, тому його клопотання про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає, так як воно не містить будь-яких обставин, що свідчать про наявність об`єктивних і поважних причин, які б могли завадити оскаржити прокурору ухвалу суду в установлений законом строк при належному виконанні ним своїх службових обов`язків.

Керуючись ст. 395 і 399 КПК України,

постановила:

Відмовити прокурору Буринського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_9 у задоволенні його клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Буринського районного суду Сумської області від 29.11.2024 про зміну порядку і способу виконання судового рішення.

Повернути прокурору Буринського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_9 його апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4