Справа № 527/826/25
провадження № 1-кс/527/297/25
УХВАЛА

23 травня 2025 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000150 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 09.03.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець села Пронозівка Глобинського району Полтавської області, з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

підозрюваний у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

01 травня 2025 року до суду надійшло вищевказане клопотання.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством при наступних обставинах.

Так, 09.03.2025, близько 12.00 год, ОСОБА_6 , перебував правомірно в будинку ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , де вживав спиртні напої з господарями будинку та іншими знайомими. В порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», у ОСОБА_6 , на ґрунті ревнощів, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень співмешканці ОСОБА_8 .

Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у будинку за вказаною адресою, наніс один удар долонею руки співмешканці ОСОБА_8 по обличчю, після чого, взявши на руки останню, переніс ОСОБА_8 на подвір`я, кинув її на землю та продовжив наносити чисельні удари ногами у взутті у ділянку голови, тулубу та кінцівок, в результаті чого спричинив своїй співмешканці тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №61 від 09.04.2025 року у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: група 1: у вигляді тупої травми живота, лінійного розриву капсули печінки в сегменті S8 діафрагмальної поверхні печінки; множинні гематоми брижі тонкої кишки, геоперитонеум; відкритої черепно-мозкової травми: забій головного мозку середнього ступеню з формуванням вогнищ забою обох лобних та скроневих часток в стадії зворотного розвитку; пластинчасті субдуральні гематоми правої та лівої гемісфер головного мозку в стадії зворотного розвитку; травматичний САК, перелом основи та склепіння черепу; субконюктивальні крововиливи обох очей, гематоми верхньої та нижньої повік лівого ока, гематома правої вушної раковини, забійна рана правої надбрівної дуги, садно носа, які кваліфікуються кожне окремо, за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; група 2: у вигляді закритої травми грудної клітини, перелом 7-8-9-10 ребер справа, 9-10 ребер зліва; малий пневмоторакс праворуч; підшкірна емфізема праворуч, що викликали тривалий розлад здоров`я і за цією ознакою відносяться до середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в умисному завданні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння потерпілій ОСОБА_8 , ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Також, ОСОБА_6 , у період часу з 30.03.2024 по 09.03.2025, перебуваючи за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, систематично, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті сварок, вчиняв стосовно ОСОБА_8 , з якою спільно проживав, мав спільні права та обов`язки, тобто іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, тим самим принижував людську честь та гідність останньої, а також спричинив тілесні ушкодження.

Так, 30.03.2024, близько 03.30 год, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах ОСОБА_8 , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижував людську честь та гідність.

За даним фактом 01.04.2024 щодо ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №316716 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Цього ж дня, стосовно ОСОБА_6 складено терміновий заборонний припис, а саме: заборона на 3 доби в будь-який спосіб контактувати з потерпілою ОСОБА_8 .

Крім того, 10.04.2024 близько 16.00 год ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах ОСОБА_8 , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижував людську честь та гідність.

За даним фактом 10.04.2024 відносно ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 313856 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Цього ж дня, стосовно ОСОБА_6 складено терміновий заборонний припис, а саме: заборона на 3 доби у будь-який спосіб контактувати з потерпілою.

Крім цього, 09.03.2025, близько 12.00 год, ОСОБА_6 , перебував правомірно в будинку ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , де вживав спиртні з господарями будинку та іншими знайомими.

Після чого, реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на грунті ревнощів, перебуваючи у будинку за вказаною адресою, наніс один удар долонею руки ОСОБА_8 по обличчю, після чого, взявши на руки останню, переніс ОСОБА_8 на подвір`я, кинув її на землю та продовжив наносити чисельні удари ногами у взутті у ділянку голови, тулубу та кінцівок, в результаті чого спричинив своїй співмешканці тілесні ушкодження.

Отже, вказаними діями ОСОБА_6 , спричинив особі, з якою перебував у сімейних відносинах ОСОБА_8 , психологічні та фізичні страждання, розлад здоров`я, що призвело до наявних негативних змін в її емоційному стані (наявність тривоги, негативне відношення до життя, нервове виснаження, дратівливість, наявність ознак нестачі мотивації і втрати життєвої енергії, почуття самотності, безнадії, надмірне занепокоєння з різних причин, перебування під впливом стресової ситуації.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у домашньому насильстві, ОСОБА_6 , підозрюється в умисному систематичному вчиненню психологічного та фізичного насильства, щодо іншої особи з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121, ст. 126-1 КК України, повністю підтверджується: протоколом огляду місця події від 09.03.2025 року, згідно якого було оглянуто домогосподарство та будинок за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено: змив РБК з підлоги в кімнаті №4 та контрольний змив; виріз із простирадла зі слідами РБК з кімнати №4; наволочка зі слідами РБК із кімнати №5; виріз із підодіяльника зі слідами РБК із кімнати №5; п`ять скляних рюмок із кімнати №6; показами потерпілої ОСОБА_8 від 09.03.2025, 12.03.2025 та 14.04.2025, яка показала, що як саме та при яких обставинах ОСОБА_6 вчиняв відносно неї домашнє насильство та спричинив тяжкі тілесні ушкодження; показами свідків ОСОБА_7 від 10.03.2025, ОСОБА_9 , від 10.03.2025, ОСОБА_10 від 13.03.2025, ОСОБА_11 від 04.04.2025, які підтверджують причетність до вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 ; висновком судово-медичної експертизи №61 від 09.04.2025 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: група 1: у вигляді тупої травми живота, лінійного розриву капсули печінки в сегменті S8 діафрагмальної поверхні печінки; множинні гематоми брижі тонкої кишки, геоперитонеум; відкритої черепно мозкової травми: забій головного мозку середнього ступеню з формуванням вогнищ забою обох лобних та скроневих часток в стадії зворотного розвитку; пластинчасті субдуральні гематоми правої та лівої гемісфер головного мозку в стадії зворотного розвитку; травматичний САК, перелом основи та склепіння черепу; субконюктивальні крововиливи обох очей, гематоми верхньої та нижньої повік лівого ока, гематома правої вушної раковини, забійна рана правої надбрівної дуги, садно носа, які кваліфікуються кожне окремо, за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; група 2: у вигляді закритої травми грудної клітини, перелом 7-8-9-10 ребер справа, 9-10 ребер зліва; малий пневмоторакс праворуч; підшкірна емфізема праворуч, що викликали тривалий розлад здоров`я і за цією ознакою відносяться до середнього ступеня тяжкості; показами потерпілої ОСОБА_8 , наданими під час слідчого експерименту від 14.04.2025 року, яка показала та відобразила механізм спричинення їй тілесних ушкоджень; висновком додаткової судово-медичної експертизи №63 від 15.04.2025, згідно якого покази потерпілої ОСОБА_8 дані нею 14.04.2025 в ході слідчого експерименту відповідають механізму спричинення тілесних ушкоджень останній; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

12.03.2025 підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру та вручено копію повідомлення за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121, ст. 126-1 КК України.

14.03.2025 підозрюваному ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Під час досудового розслідування на неодноразові виклики підозрюваний ОСОБА_6 не з`являвся, телефонний зв`язок із підозрюваним втрачений, та за місцем свого проживання відсутній і місце його перебування невідоме, в зв`язку із чим 01.05.2025 ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, за вчинення якого передбачене покарання позбавлення волі на строк від 5-ти до 8-ми років, ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення. Також відсутність у ОСОБА_6 соціальних зв`язків, місця роботи, утриманців; незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 може самостійно або через третіх осіб здійснити вплив на потерпілу та свідків, шляхом психологічного тиску, шантажу, вмовлянь, погроз тощо, тим самим вплинути на потерпілу та свідків з метою зміни показань, які підтверджують причетність підозрюваного ОСОБА_6 до скоєння злочину, оскільки йому відомі місця їх проживання, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, чи вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Інші, більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки останній має наміри переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, уникнути покарання, що підтверджується залишення місця свого проживання, ігнорування викликів, неявки без поважних причин. У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Посилаючись на викладене, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України та неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, слідчий просив обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримували, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому, прохали його задовольнити.

При допиті в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, прохав обрати альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Суд, розглянувши клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши слідчого по справі, підозрюваного та його захисника, вислухавши думку прокурора, дійшов висновку про необхідність задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів об`єднаного клопотання, 09 березня 2025 року розпочато кримінальне провадження №0000150 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ст. 126-1 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

12 березня 2025 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ст. 126-1 КК України.

14 березня 2025 року підозрюваному ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

01 травня 225 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук та досудове розслідування зупинене.

23 травня 2025 року відновлене досудове розслідування, в зв`язку з встановленням місця перебування підозрюваного.

23.05.2025 о 08.18 год фактично затримано підозрюваного ОСОБА_6 .

Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором, подане до суду у строк, передбачений ст. 192 КПК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України, вручені підозрюваному ОСОБА_6 .

Відповідно до припису ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ст. 126-1 КК України, за який законом передбачено покарання зокрема у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри. Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні зокрема тяжкого кримінального правопорушення, не має міцних соціальних зв`язків, утриманців, не одружений, ніде не працює, постійного місця проживання не має.

За викладених обставин, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи наявність вищезазначених ризиків, беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного з моменту затримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексу.

Строк досудового розслідування даного кримінального провадження закінчується 03 червня 2025 року.

Тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід застосувати в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 червня 2025 року. А отже, строк дії ухвали закінчується 03 червня 2025 року.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність та доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 12 днів.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-197, 202, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на дванадцять днів.

Термін тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання з 08.18 год 23 травня 2025 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 закінчується о 08.18 год 03 червня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали було оголошено в судовому засіданні о 08.00 год 26 травня 2025 року в залі судового засідання Глобинського районного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1