Справа № 643/7249/25
Провадження № 1-кп/643/841/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000200 від 16.01.2024, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України,

УСТАНОВИВ:

На розгляді Салтівського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України.

У підготовчому судовому засідання прокурор подала письмове клопотання від 19.01.2025 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , на строк 60 діб, в обґрунтування якого вказала про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 171 КПК України.

Щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, прокурор зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, максимальна санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м?якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Крім того, вказаний ризик підтверджується і тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи невідворотність уникнення покарання, майже одразу, після вчинення тяжкого злочину, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, вирішив приховати обставини вчиненого ним злочину, повідомивши 12.02.2025 співробітникам поліції та лікарям екстреної медичної допомоги не правдиву інформацію щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_6 .

Також прокурор вказала, що обвинувачений не одружений, немає реєстрації та постійного місця мешкання в м. Харкові, осіб на утриманні не має, відсутні стабільні соціальні зв?язки, які утримують останнього від спроби втечі.

Щодо ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 171 КПК України, прокурор зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити дії з метою знищення, приховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Як зазначає прокурор, даний ризик підтверджується тим, що на початковому етапі слідства обвинувачений вжив заходів щодо зміни обставин вчинення злочину, приховав істинні обставини настання смерті ОСОБА_6 , шляхом надання недостовірних відомостей під час виклику працівників поліції, що свідчить про намагання приховати обставини настання смерті потерпілої, у зв?язку із чим перебування останнього на свободі може перешкоджати подальшому досудовому розслідуванню та надасть можливість знищити, сховати інші важливі речові докази.

Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може впливати на потерпілих, свідків, зокрема, шляхом погроз, вмовлянь може незаконно вплинути на потерпілу ОСОБА_7 - сестру померлої ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_8 свідків, серед яких у тому числі є його знайомі та колеги по роботі, та їх місце мешкання та контакти йому відомі, які надали свідчення у кримінальному проваджені, з метою зміни їх показів.

Вказані обставини, з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкості, унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м?яких запобіжних заходів.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та викладені в ньому доводи. Також просила призначити судовий розгляд кримінального провадження, зазначивши про наявність передбачених законом підстав для судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Також не заперечували проти продовження тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до таких висновків.

Кримінальне провадження підсудне Салтівському районному суду міста Харкова. Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, а також для здійснення судового провадження колегіально судом у складі трьох суддів - відсутні.

Ураховуючи наведене, суд призначає кримінальне провадження до судового розгляду.

Вирішуючи заявлене стороною обвинувачення клопотання щодо продовження запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, суд керується таким.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Положенням ч. 5 ст. 199 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 21.04.2025.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 16.04.2025 продовжено строк дії обраного запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 до 23 год. 59 хв. 21.05.2025

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 2 кримінальних правопорушень, у тому числі тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років (ч. 2 ст. 121 КК України).

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, реєстрації у м. Харкові та Харківській області немає.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі

№ 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012 вбачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим, інші обставини кримінального провадження, суд вважає доведеним наявність ризиків, зазначених прокурором, в тому числі ризику переховування обвинуваченого від суду через усвідомлення імовірності визнання вини обвинуваченого за висунутим йому обвинуваченням та тиску тягаря можливого відбування покарання.

У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, у тому числі, тяжкого злочину, суд дійшов висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.

За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконно впливу на свідків, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на 60 днів, тобто до 17.07.2025 включно.

Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому, що він має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів, тобто до 17.07.2025 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» та потерпілому.

Призначити судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні

№ 0000200 від 16.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України, на

14 год. 15 хв. 19.05.2025.

У судове засідання викликати учасників справи.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчисляється з моменту вручення йому копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали в цій частині можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 23.05.2025.

Суддя ОСОБА_1