Дата документу 30.04.2025Справа № 554/6857/24
Провадження № 1-кп/554/550/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«30» квітня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем його проживання строком на два місяці з покладенням відповідних обов?язків, визначених ч.5 ст. 194 КУпАП.Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України. Строк дії запобіжного заходу спливає 11.05.2025 року. Проте розглянути кримінальне провадження до закінчення цього строку не надається можливим. На думку прокурора ризики, наявні під час застосування запобіжного заходу не зникли та не зменшились, продовжують існувати. Так, обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки, усвідомлюючи тяжкість вчинених ним злочинів та суворість покарання, яке йому може бути призначено за скоєння кримінальних правопорушень, може без перешкод залишити місце свого проживання та переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків по кримінальному провадженню, з метою зміни їх показів. Прокурор зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому просить продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце проживання з 00.00 години до 06.00 години строком на 2 місяці з покладенням обов?язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з?явився, від нього в матеріалах кримінального провадження мається заява про проведення судового розгляду за його відсутності та відсутності його представника.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила змінити її підзахисному запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов?язання.

Обвинувачений повністю підтримав думку свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід на особисте зобов?язання.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

З вимог ч. 2 ст. 177 КПК України вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини, визначені у вказаній статті.

Так, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, визначених ч.5 ст. 194 КПК України. Обов?язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. ч. 1, 5, 7 ст. 194 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.07.2024 року змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання строком на 2 місяці із забороною покидати місце проживання у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, який в подальшому продовжено. Надалі, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31.10.2024 року ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, змінено період часу протягом якого діє заборона покидати місце проживання, а саме з 00 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин. Вказаний запобіжний захід в подальшому був продовжений. Строк дії запобіжного заходу спливає 11.05.2025 року.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд виходить з того, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких, такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

При аналізі зазначених прокурором ризиків, встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України, за вчинення яких передбачено максимальне покарання до десяти років позбавлення волі, в зв`язку з чим, з метою ухилення від покарання, обвинувачений може залишити місце свого проживання та переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни ними показів.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній може вдатися до відповідних дій.

Тож, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, кримінальне провадження по суті ще не розглядалось, потерпілий та свідки не допитувались, письмові та речові докази не досліджувались, процесуальнідії з цього приводу судом не здійснювались.

Щодо доводів захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м?який, а саме особисте зобов`язання, суд зазначає, що стороною захисту не було доведено нових обставин, які б свідчили про зменшення або взагалі відсутність встановлених ризиків по кримінального провадженню, які б могли вплинути на можливість застосування до обвинуваченого більш м?якого запобіжного заходу,

Тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на більш м`який, а саме особисте зобов`язання, оскільки вказаний запобіжний захід, на думку суду, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо вплине на дотримання розумних строків судового розгляду.

Таким чином,для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. ст. 131, 177 КПК України - досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у ч.1 ст. 177 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання, з забороною покидати місце проживання у період часу з 00 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці, з покладенням відповідних обов?язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання процесуального прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною покидати місце проживання у період часу з 00 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, навчання чи роботи;

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Визначити строк дії ухвали до 30 червня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. Крім того, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали направити до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для виконання, а учасникам кримінального провадження до відома.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Шевченківського районного суду

міста Полтави: ОСОБА_1