провадження №1-кп/947/555/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

15 вересня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000155 від 24.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацючого, раніше судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Обвинувачення, яке пред`явлене особі.

1. Відповідно до обвинувального акту, затвердженого 01.05.2025 року у кримінальному провадженні №0000155 від 24.08.2024 року, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

2. Під час судового розгляду, прокурор підтримав пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України. Запропонував не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

3. Обвинувачений ОСОБА_3 , погодився на розгляд справи за відсутності захисника, оскільки його участь не є обов`язковою. Під час судового розгляду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України визнав повністю, погодився не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Показання давати погодився.

4. На стадії судових дебатів, прокурор зокрема зазначила, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України під час судового розгляду, з урахуванням позиції обвинуваченого, доведена повністю.

5. Просила визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст.71 КК України, враховуючи вирок Київського районного суду м.Одеси від 02.08.2024 року, остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

6. На стадії судових дебатів, обвинувачений зокрема зазначив, що розумів, що порушує закон. Просив не обмежувати йому волю, а призначити ще раз пробаційний нагляд..

7. Під час останнього слова, обвинувачений зазначив, що кається, розуміє, що порушив закон, просив за грати не садити.

ІІІ. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

8. Враховуючи позицію учасників кримінального провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд визнає, що під час судового розгляду було доведено, що:

9. 09.07.2024 рішенням Київського районного суда м.Одеси, яке вступило в законну силу 09.08.2024, видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , яким визначено наступні обмеження його прав, а саме: заборонено перебувати в місці спільного проживання із постраждалою особою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонено ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває в місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь- який спосіб спілкуватися з нею; заборонено ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

10. ОСОБА_3 будучи ознайомлений з рішенням Київського районного суду м.Одеси від 09.07.2024 по справі №947/18275/24 під підпис, нехтуючи обов`язковими приписами та обмежуваннями суду, діючи умисно, всупереч вимогам ч.4 ст.350-6 ЦПК України, починаючи з 12.08.2024 по 28.08.2024 порушує заборону вести телефонні переговори з постраждалою особою, та здійснював дзвінки зі свого мобільного телефону на мобільний телефон ОСОБА_5 .

11. Крім цього, 24.08.2024, близько 10:20 год., ОСОБА_3 знаходячись у нетверезому стані, прийшов до квартири АДРЕСА_3 , чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони перебувати в місці спільного проживання із постраждалою особою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою:

АДРЕСА_4 . Відповідно до ст.390-1 КК України, кримінальна відповідальність настає за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

13. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України доведена поза розумним сумнівом, а його дії кваліфіковано правильно, оскільки він вчинив умисне невиконання обмежувального припису будучи особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

14. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши ОСОБА_3 положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: в частині події кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми його вини та вирішив обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

15. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 суду зокрема пояснив, що дійсно в період з 12.08.2024 року по 28.08.2024 року вів телефонні переговори з постраждалою особою, - ОСОБА_5 , хоча був ознайомлений з обмежувальним приписом на підставі рішення суду, а 24.08.2024 року, у стані алкогольного сп`яніння, свідомо прийшов до квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_5 . Перебував на кухні. Поліцію викликала ОСОБА_5

V. Призначення покарання.

16. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

17. Так, ОСОБА_3 відповідно до ч.2 ст.12 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, яке класифікується як кримінальний проступок, раніше судимий, а саме: вироком Київського районного суду м.Одеси від 02.08.2024 року за ст.126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік. На обліках у медичних установах не перебуває.

18. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння судовому розгляду.

19. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

20. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

21. З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за домірне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ст.390-1 КК України, у виді обмеження волі у мінімальному розмірі, яке на думку суду є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, оскільки відповідно до ч.5 ст.59-1 КК України, пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення.

22. Водночас, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 02.08.2024 року був засуджений Київським районним судом м.Одеси за ст.126-1 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне застосувати ч.1 ст.71 КК України, приєднавши до покарання, призначеного за цим вироком, частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком, із застосуванням ст.72 КК України.

VІ. Цивільний позов, речові докази, процесуальні витрати та заходи забезпечення кримінального провадження.

23. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся, речові докази та процесуальні витрати не заявлялися, заходи забезпечення кримінального провадження у кримінальному провадженні не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один (1) рік.

2. На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком у виді обмеження волі на строк один (1) роки, з урахуванням положень ч.1 ст.72 КК України, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Київського районного суду м.Одеси від 02.08.2024 року у виді пробаційного нагляду на строк один (1) рік, та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді обмеження волі на строк один (1) рік три (3) місяці.

3. Строк покарання обчислювати з дня прибуття і постановки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на облік у виправному центрі.

4. Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Цей вирок не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

6. Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1