Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , роз глянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/849/24 за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2024.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000082, відомості про яке 28.07.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :72:001:0045, яка розташована в м. Ужгороді у районі об`їзної дороги та належать ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000082, відомості про яке 28.07.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.06.2021 до Ужгородської міської ради із заявою звернувся громадянин ОСОБА_8 , мешканець с. Луг Рахівського району про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,3 га, розташованої в районі об`їзної дороги міста Ужгорода для ведення особистого селянського господарства. У своїй заяві ОСОБА_8 вказав на те, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та являється учасником бойових дій, про що надав копію посвідчення учасника антитерористичної операції. 08.07.2021 рішенням сесії Ужгородської міської ради за № 278 надано ОСОБА_8 , як учаснику бойових дій, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,300 га для ведення особистого селянського господарства в районі об`їзної дороги. 13.10.2021 до Ужгородської міської ради через ЦНАП звернувся ОСОБА_8 із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати йому у власність із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 1,300 га, кадастровий номер :72:001:0045, яка розташована в м. Ужгороді район об`їзної дороги, Закарпатської області. До даної заяви ОСОБА_8 додав копію проекту землеустрою, розробленого ФОП ОСОБА_9 28.09.2021 відділом у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області сформовано та здійснено державну реєстрацію земельної ділянки

-2-

з кадастровим номером :72:001:0045, загальною площею 1,3 га, цільове призначення якої 01.03 «для ведення особистого селянського господарства, а категорія землі сільськогосподарського призначення. 29.11.2021 рішенням сесії Ужгородської міської ради № 513 передано у приватну власність ОСОБА_8 земельну ділянку з кадастровим номером :72:001:0045, загальною площею 1,3 га, сільськогосподарського призначення, розташованої поблизу об`їзної дороги міста Ужгорода для ведення особистого селянського господарства. Надалі, 13.06.2022 ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за № 784, продав зазначену земельну ділянку громадянці ОСОБА_11 , яка, в свою чергу, 07.03.2024 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу № 336, подарувала земельну ділянку з кадастровим номером :72:001:0045, загальною площею 1,3 га, громадянці ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_8 не мав наміру використовувати отриману земельну ділянку за цільовим призначення, в той же час в Ужгородській міській раді було зареєстровано більше сто заяв від мешканців міста Ужгорода щодо отримання земельних ділянок у власність, про те службовими особами Ужгородської міської ради при прийнятті рішення були надані переваги громадянину ОСОБА_8 в оформленні права власності на земельну ділянку, що може свідчити про можливі факти отримання неправомірної вигоди даними службовими особами.

В ході проведення досудового розслідування слідчими слідчої групи проведеного огляд місцевості, тобто загально доступної території в ході проведення якого встановлено, що територія земельної ділянки з кадастровим номером :72:001:0045, для ведення особистого селянського господарства, площею 1,3 га вкрита лісом та чагарниками, переважно вербою вік даних дерев становить від 10-20 років, також по периметру даної земельної ділянки наявні штучні канали та водойми. Будь яких слідів проведення сільськогосподарських робіт на даній земельній ділянці, а також вирощування сільськогосподарської продукції в ході огляду не виявлено. Земельна ділянка з кадастровим номером :72:001:0045 вкрита лісом та чагарниками, а відповідно, це виключає можливість їх використання для ведення особистого селянського господарства.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор вказав на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :72:001:0045 є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки є предметом злочину, з приводу якого здійснюється досудове розслідування. Посилається на те, що на даний час на даній земельній ділянці почались проводитись будівельні роботи по зрізуванню чагарників і дерев, а також розпланування площі під будівництво і в разі несвоєчасного вжиття даного заходу забезпечення кримінального провадження, даний об`єкт може стати непридатним для використання за цільовим призначенням. Зважаючи на необхідність їх використання під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, є необхідність зберегти вищевказану земельну ділянку у такому вигляді, в якому вона зараз перебуває та заборонити її використання третіми особами з метою проведення діяльності та встановлення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення та попередження негативних наслідків у ході досудового розслідування.

Відмовляючи у задоволення клопотання, слідчий суддя вказала на те, що у процесі досудового розслідування кримінального провадження повідомлення про підозру нікому не вручалось. Крім того, всупереч інформації, яка викладена у клопотанні, проведеним оглядом даної земельної ділянки у ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено будь-яких ознак проведення будівельних робіт. Будь-якої документації, яка свідчить про вказані обставини у ході досудового розслідування не

-3-

витребувано. ОСОБА_7 , яка є власницею земельної ділянки, не допитана з приводу обставин кримінального правопорушення по якому розпочате досудове розслідування. Фактичні дані, які містяться у матеріалах досудового розслідування кримінального провадження не свідчать про наявність події кримінального правопорушення, з приводу якого здійснюється досудове розслідування, хоча кримінальне провадження зареєстроване ще у 2021 році. Також слідчим суддею констатовано, що виклад обставин кримінального правопорушення у клопотанні прокурора свідчить тільки про припущення органу досудового розслідування про можливі факти отримання неправомірної вигоди службовими особами Ужгородської міської ради за надання переваг при прийнятті рішення про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_8 , однак будь-якого обґрунтування про те, на яких фактичних даних базуються такі припущення клопотання не містить. Зокрема, прокурором у клопотанні не зазначено, які норми закону порушили службові особи міської ради при прийнятті рішення про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_8 . За продовжуваний період досудового розслідування кримінального провадження не встановлено механізму кримінального правопорушення, не опитані можливі фігуранти. Той факт, що будь-яких слідів проведення сільськогосподарських робіт на даній земельній ділянці у ході огляду не виявлено, як не виявлено і слідів вирощування сільськогосподарської продукції, не свідчить про зміну цільового призначення даної земельної ділянки. До того ж, кримінальне провадження, в рамках якого подане клопотання, розпочате з приводу неправомірних дій службових осіб Ужгородської міської ради, а не з приводу нецільового використання земельної ділянки, тобто з приводу ознак кримінального правопорушення, яке вже здійснене, а не кримінального правопорушення, яке може бути вчинене в майбутньому. У клопотанні не зазначено будь-яких підстав уважати, що кримінальним правопорушенням з приводу, якого розпочате досудове розслідування завдано тяжкої шкоди, яка, зокрема, є обов`язковим елементом складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Таким чином, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна третьої особи, не маючи достатніх та перевірених підстав уважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення. Окрім того, прокурором не доведено існування ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі земельної ділянки. Більш того, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як заборона власнику земельної ділянки передавати в оренду та користуватись належною їй земельною ділянкою, забороняти посадовим особам вчиняти реєстраційні дії щодо такої земельної ділянки без обґрунтованих підстав уважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, суперечитиме засаді кримінального провадження - недоторканості права власності та не відповідатиме розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури просить ухвалу слідчого судді від 29.11.2024 скасувати, постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :72:001:0045, шляхом заборони власнику чи іншим особам відчужувати, розпоряджатись, передавати в оренду та користуватись земельною ділянкою, в частині проведення будь яких будівельних чи земляних робіт (окрім аварійно-відновлювальних), а також шляхом заборони державним реєстраторам, приватним і державним нотаріусам та іншим особам, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :72:001:0045, розташованої поблизу об`їзної дороги міста Ужгорода. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає проте, що земельна ділянка з кадастровим номером :72:001:0045 є речовим доказом у кримінальному

-4-

провадженні відповідно до ст. 98 КПК України, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів на даний об`єкт нерухомого майна слід накласти арешт, шляхом накладення заборони будь яким особам розпоряджатись ним та використовувати її в частині забудови.

Судове провадження розглядається за відсутності власника майна ОСОБА_7 , неявка якої, з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що остання належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від неї не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомостей про поважність причин її неявки.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 131-132 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження та застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, слідчий суддя не дотрималася вказаних вимог закону та не з`ясувала належним чином всіх обставин, які передбачають підстави для накладення арешту на майно.

На думку апеляційного суду, зміст клопотання про накладення арешту на майно дає достатні підстави для висновку, що дане майно, зокрема, відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, та стороною обвинувачення дано належне обґрунтування необхідності такого арешту, наявності ризиків, встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

-5-

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав уважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За приписами до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як зазначено у ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З клопотання прокурора вбачається, що ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000082, відомості про яке 28.07.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало безпосереднє виявлення прокурором ознак кримінального правопорушення в діях службових осіб Ужгородської міської ради, які зловживаючи службовим становищем, вчинили дії, внаслідок яких громадянам ОСОБА_8 та ОСОБА_12 безпідставно, всупереч чинному законодавству, надано дозвіл на розробку проєктів землеустрою з подальшою передачею їм у власність двох земельних ділянок з кадастровими номерами: :72:001:0045 та :72:001:0046 загальною площею 2,5 га на ведення особистого селянського господарства.

Також із доданого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що отримано інформацію про те, що протягом 2021-2023 років службові особи Ужгородської міської ради у змові із рядом депутатів даної міської ради організували протиправний механізм передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :72001:004, загальною площею 1,2 га, сільськогосподарського призначення, розташованої поблизу об`їзної дороги м. Ужгорода.

Постановою слідчого відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області від 04.06.2024 земельна ділянка за кадастровим номером :72:001:0045, яка розташована в м. Ужгороді у районі об`їзної дороги, визнана речовим доказом у кримінальному провадженні провадження № 0000082 від 28.07.2021.

Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку :72:001:0045, дана земельна ділянка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 із 07.03.2024.

В межах зазначеного кримінального провадження, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку площею 1,3 га з кадастровим номером :72:001:0045, розташовану поблизу об`їзної дороги міста Ужгорода із забороною власнику ОСОБА_7 чи іншим особам відчужувати, розпоряджатись, передавати в оренду та користуватись земельною ділянкою, площею 1,3 га, кадастровий номер :72:001:0045, в частині проведення будь яких

-6-

будівельних чи земляних робіт (окрім аварійно-відновлювальних) та із забороною державним реєстраторам, приватним і державним нотаріусам та іншим особам, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :72:001:0045, розташованої поблизу об`їзної дороги міста Ужгорода.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 03.06.2021 до Ужгородської міської ради із заявою звернувся ОСОБА_8 , мешканець с. Луг, Рахівського району про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,3 га, розташованої в районі об`їзної дороги міста Ужгорода для ведення особистого селянського господарства. У своїй заяві ОСОБА_8 вказав, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та являється учасником бойових дій, про що додав копію посвідчення учасника антитерористичної операції.

08.07.2021 рішенням сесії Ужгородської міської ради за № 278 надано ОСОБА_8 як учаснику бойових дій дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,300 га для ведення особистого селянського господарства в районі об`їзної дороги.

13.10.2021 до Ужгородської міської ради через ЦНАП звернувся ОСОБА_8 із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати йому у власність із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 1,300 га кадастровий номер :72:001:0045, яка розташована в м. Ужгороді, район об`їзної дороги. До даної заяви ОСОБА_8 додав копію проекту землеустрою, розробленого ФОП ОСОБА_9

28.09.2021 відділом у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області сформовано та здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :72:001:0045, загальною площею 1,3 га, цільове призначення якої 01.03 «для ведення особистого селянського господарства, а категорія землі сільськогосподарського призначення.

29.11.2021 рішенням сесії Ужгородської міської ради № 513 передано у приватну власність ОСОБА_8 земельну ділянку з кадастровим номером :72:001:0045, загальною площею 1,3 га, сільськогосподарського призначення, розташованої поблизу об`їзної дороги міста Ужгорода для ведення особистого селянського господарства.

13.06.2022 ОСОБА_8 на підставі договору купівлі продажу за № 784, продав зазначену земельну ділянку ОСОБА_11 .

07.03.2024 ОСОБА_11 на підставі договору дарування № 336 подарувала земельну ділянку з кадастровим номером :72:001:0045, загальною площею 1,3 га ОСОБА_7 .

Отже, ОСОБА_8 не мав наміру використовувати отриману земельну ділянку за цільовим призначення, в той же час в Ужгородській міській раді було зареєстровано більше сто заяв від мешканців міста Ужгорода щодо отримання земельних ділянок у власність, про те службовими особами Ужгородської міської ради при прийнятті рішення були надані переваги громадянину ОСОБА_8 в оформленні права власності на земельну ділянку, що може свідчити про можливі факти зловживання владою та обов`язками службовими особами.

В ході досудового розслідування проведено огляд місцевості, тобто загально доступної території в ході проведення якого встановлено, що територія земельної ділянки з кадастровим номером :72:001:0045, для ведення особистого селянського господарства, площею 1,3 га вкрита лісом та чагарниками, переважно вербою вік даних дерев становить від 10-20 років, також по периметру даної земельної ділянки наявні

-7-

штучні канали та водойми. Будь яких слідів проведення сільськогосподарських робіт на даній земельній ділянці, а також вирощування сільськогосподарської продукції в ході огляду не виявлено.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до норм та правил, технічних регламентів.

Натомість при розробці проектів землеустрою відповідні відомості про існуючий стан угідь у таких не наведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

За приписами до ч. 1, 2 ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Разом з тим, згідно з відомостями розслідування, земельні ділянки, є землями сільськогосподарського призначення із угіддями - чагарники, тобто, відноситься до несільськогосподарських угідь.

Крім того, відповідно до ст. 164 Земельного кодексу України охорона земель включає: а) обґрунтування і забезпечення досягнення раціонального землекористування; б) захист сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників від необгрунтованого їх вилучення для інших потреб; в)захист земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, забруднення відходами виробництва, хімічними та радіоактивними речовинами та від інших несприятливих природних і техногенних процесів; г)збереження природних водно-болотних угідь; ґ) попередження погіршення естетичного стану та екологічної ролі антропогенних ландшафтів; д)консервацію деградованих і малопродуктивних сільськогосподарських угідь.

-8-

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону земель» охорона земель - система правових, організаційних, економічних, технологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення для несільськогосподарських потреб, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 37 Закону України «Про охорону земель» власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється.

Частиною 3 статті 37 вказаного Закону передбачено, що на землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: 1) вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; 2) розорювання сіножатей, пасовищ; 3) використання деградованих, малопродуктивних, а також техногенно-забруднених земельних ділянок; 4) необґрунтовано інтенсивного використання земель.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що охорона земель включає захист сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб.

Більше того, відповідно до Закону «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство (ОСГ) це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, зокрема, у сфері сільського зеленого туризму.

Таким чином, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :72:001:0045 вкрита лісом та чагарниками, а відповідно, це виключає можливість їх використання для ведення особистого селянського господарства.

Отже, з огляду на наведені прокурором та встановлені досудовим розслідуванням обставини, враховуючи положення ч. 1 ст. 98 КПК України, земельна ділянка площею 1,3 га з кадастровим номером :72:001:0045, розташована поблизу об`їзної дороги міста Ужгорода, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , є речовим доказом, що в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин під час досудового розслідування.

На думку апеляційного суду, земельна ділянка площею 1,3 га з кадастровим номером :72:001:0045, розташована поблизу об`їзної дороги міста Ужгорода, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , є предметом злочинного посягання, у зв`язку з чим, існує необхідність забезпечення її збереження шляхом накладення на неї арешту, оскільки в результаті незабезпечення її збереження даний об`єкт може бути перетворений, шляхом укладення угод із розподілу (об`єднання), відчуження, а також шляхом незаконної забудови, що унеможливить в подальшому зберегти вказаний об`єкт нерухомого майна в належному стані.

-9-

Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на земельну ділянку, слідчий суддя не дотрималася вимог, передбачених ст. 172, 173 КПК України, належним чином не дослідила додані до клопотання матеріали кримінального провадження, не врахувала правову підставу для її арешту та інші обставини провадження, а тому доводи прокурора в апеляційній скарзі в цій частині є обґрунтованими.

Необхідність використання земельної ділянки в якості речового доказу в кримінальному провадженні, проведення певних слідчих дій, необхідність її збереження задля недопущення перетворення, відчуження, використання не за цільовим призначенням, виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Підстав сумніватися у співрозмірності обмеження прав завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає, оскільки обставини у кримінальному провадженні вимагають вжиття саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при розгляді клопотання не в повній мірі з`ясувала всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід частково задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на земельну ділянку площею 1,3 га з кадастровим номером :72:001:0045, розташованої поблизу об`їзної дороги міста Ужгорода, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження нею.

Таке втручання у право власника є виправданим та сприятиме завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, власником майна не надано та колегією суддів не встановлено.

Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості відчуження, перетворення майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів уважає, що відповідно до вимог ст. 132, 170-173 КПК України, клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає до часткового задоволення.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

-10-

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2024 про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна скасувати.

Клопотання прокурора про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000082, відомості про яке 28.07.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :72:001:0045, яка розташована в м. Ужгороді в районі об`їзної дороги та належать ОСОБА_7 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді