Справа № 1-8/11
Провадження № 1-в/488/75/25 р.
ПОСТАНОВА
01.08.2025 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м.Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про скасування арешту майна ,
31.07.2025 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подане вказане клопотання в порядку ст.ст.409, 411 КПК України 1960 р.
Зі змісту клопотання, ОСОБА_4 звертається до суду, який постановив вирок у кримінальній справі №1-8/2011 (номер провадження 1-в/488/71/25) та просить скасувати арешт майна, накладений у межах кримінального провадження №2011/490/14-4912/12 за вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 20.03.2012 року. Вказує, що під час досудового розслідування та судового розгляду було накладено арешт на належне йому майно з метою забезпечення можливого відшкодування шкоди потерпілим. Вироком суду було чітко вказано, що крім позову ОСОБА_5 інші цивільні позови не заявлялися. Вимоги ОСОБА_5 виконано окремо, а інших відкритих цивільних позовів у межах цієї справи відсутні. Вирок набрав законної сили, у ньому не передбачено конфіскації майна, але в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно досі зареєстровано арешт на належну йому квартиру, на підтвердження чого додав копію витягу з реєстру.
Оскільки арешт накладався з метою забезпечення можливого виконання вироку й цивільних позовів, проте такі підстави більше не існують, отже подальше обтяження його майна, зокрема дія вищевказаного арешту, порушує його права як власника, та просить скасувати даний арешт.
Судовий розгляд адвокат просив провести без виклику сторін за наявними матеріалами.
Прокурор ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні вказаного клопотання як безпідставного, вказавши останнє в поданій до суду заяві, в якій також просила про розгляд даного клопотання за її відсутності. Мотивуючи свою позицію, прокурор вказує, що заявником не надано документів на підтвердження задоволення матеріальних претензій потерпілій стороні засудженим, що визначено вироком суду як умову для скасування арешту.
Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 9 Розділу Х1 «Перехідні положення» КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
За змістом ст.ст.125, 126 КПК України( в редакції 1960 року) на слідчого був покладений обов`язок забезпечення цивільного позову і передбаченої законом конфіскації майна шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного.
Відповідно до п.8 ч.1ст.324 КПК ( в редакції 1960 року), постановляючи вирок суд повинен вирішити питання, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4постанови «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» № 11 від 21.12.90 р ., у порядку, передбаченому ст. 411 КПК України ( в редакції 1960 року), суди вправі вирішувати, зокрема, такі питання, які виникають при виконанні вироків, як про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна.
Дослідивши матеріали справи та клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування арешту, виходячи з такого.
В провадженні Корабельного районного суду м.Миколаєва перебувала кримінальна справа №1-8/2011 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.175, ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України.
Вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 20.03.2012 року ОСОБА_4 визнаний винним за ч.3 ст.191, ч.1 ст.175, ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України та відповідно до ст.74 ч.5, 49 ч.1 п.2 КПК України, від відбування покарання звільнений у зв`язку із сплиненням строків давності.
Питання про скасування арешту може бути вирішене підсудним після задоволення позовних вимог потерпілих.
Відповідно до інформації яка міститься у Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстровано обтяження на квартиру та земельну ділянку, належні ОСОБА_4 , при цьому обтяження останньої здійснено на виконання постанови державного виконавця від 03.07.2009 р. з накладення арешту на майно боржника.
Як на підставу скасування арешту, ОСОБА_4 вказує на заявлений лише позов ОСОБА_5 та вимоги якого виконано окремо, а тому вважає, що відпали підстави для дії вищевказаного арешту.
Так, особа, на майно якої накладено арешт в межах кримінального провадження з метою забезпечення цивільного позову, може звернутися до суду із клопотанням про скасування арешту, якщо вважає, що вимоги потерпілого виконані. Однак, для скасування арешту необхідно надати докази виконання зобов`язань, а не просто стверджувати про це.
В той же час, заявником будь-яких доказів, які б вказували на те, що відпали підстави, з якими було пов`язане накладення арешту на його майно, надано суду не було.
Враховуючи вище наведене, суд вважає необхідним у задоволенні вказаного клопотання відмовити.
Керуючись п.9 Розділу Х1 «Перехідні положення» КПК України, ст.сст. 125, 126, 324, 409, 4411 КПК України (в редакції 1960 року), суд,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного у межах кримінального провадження №2011/490/14-4912/12 за вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 20.03.2012 року відмовити.
Копію постанови надіслати прокурору, особі, яка подала заяву.
На постанову протягом семи днів з дня її винесення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду.
Суддя ОСОБА_1