Номер провадження 11-сс/816/63/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

Іменем України

01 квітня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/11701/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22.11.2024 про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

установила:

В поданій апеляційній скарзі заявник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, зобов`язати службову особу Сумської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР: 1) про злочини, передбачені ст. 364, 366 КК за фактами зловживання службовим становищем шляхом проведення фіктивного службового розслідування та внесення до висновку від 08.02.2024 завідомо недостовірної інформації про відсутність порушень службової дисципліни в діях ОСОБА_8 , вчинені поліцейськими Сумського РУП ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; 2) про злочини, передбачені ст. 364, 366 КК за фактами зловживання службовим становищем і внесення до офіційного документа (характеристики) завідомо недостовірної інформації щодо нього, вчинених групою поліцейських ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та керівником ВП № 3 м. Лебедина. Крім того, просить постановити окрему ухвалу за фактом свавілля вчиненого прокурором Сумської обласної прокуратури ОСОБА_13 порушення права на доступ до правосуддя, приховування злочину шляхом зловживання службовим становищем і службового підроблення внесення до листа від 24.10.2024 № 31-226821 завідомо недостовірну інформацію про відсутність в заяві № 256 від 19.10.2024 достатніх даних, які б свідчили про вчинення злочину та направити цю ухвалу до відповідного органу для внесення до ЄРДР інформації про злочини, передбачені ст. 364, 366 КК, а також довести до відома Сумської обласної прокуратури про вказані порушення вимог закону прокурором з метою вирішення питання про притягнення його до відповідальності. Також просить постановити окрему ухвалу за фактом свавілля вчиненого слідчим суддею районного суду ОСОБА_1 , яка умисно та усвідомлено внесла до ухвали від 22.11.2024 завідомо недостовірну інформацію про те, що заява № 256 від 19.10.2024 не відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК, а також довести до ВРП інформацію про вказані порушення вимог закону суддею з метою вирішення питання про притягнення її до відповідальності.

20.11.202 до Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга ОСОБА_14 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22.11.2024 у задоволенні вказаної скарги ОСОБА_14 відмовлено. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що подана ОСОБА_14 заява не містить відомостей, які б дійсно вказували на вчинення кримінальних правопорушень, у заяві ОСОБА_14 висловлює незгоду з наданою на нього характеристикою, а також незгоду з результатами проведення службового розслідування за його скаргою на дільничного офіцера поліції, що її видав.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_15 надійшла письмова заява про розгляд апеляційної скарги у його відсутність, а від заявника ОСОБА_14 будь-яких клопотань, у тому числі і про відкладення розгляду провадження, до суду апеляційної інстанції не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, відповідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ч. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Належна правова процедура це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя, а застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням, і для здійснення цього завдання КК визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (ст. 1 КК).

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (ст. 3 КПК).

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які приймають участь в кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на стадії досудового розслідування. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінальної процесуальної функції, а саме: забезпечення законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження. При цьому досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК).

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Відповідно пп. 2 п. 3 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 (із наступними змінами), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як убачається зі змісту скарги, заявник ОСОБА_14 не погоджується зі змістом характеристики, складеної на нього поліцейськими ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 і ОСОБА_12 , а також з результатами службової перевірки щодо наявності в діях цих поліцейських порушень службової дисципліни, проведеної поліцейськими Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 .

Крім того, заявник ОСОБА_14 не погоджується і з висновками прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_15 щодо відсутності у його заяві від 19.10.2024 достатніх даних, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень.

Вказана відмова прокурора ОСОБА_15 і стала підставою для звернення ОСОБА_14 до слідчого судді районного суду зі скаргою на невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за його заявою.

Здійснивши розгляд скарги ОСОБА_14 та відмовивши у її задоволенні, слідчий суддя суду першої інстанції дійшла обґрунтованого висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_14 , що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та ґрунтується як на вимогах закону України про кримінальну відповідальність, так і на вимогах кримінального процесуального закону.

Крім того, колегія суддів вважає, що заявник ОСОБА_14 фактично не погоджується зі змістом/мотивами рішень поліцейських, прокурора, які ухвалили у межах своїх дискреційних повноважень у встановлений законом спосіб.

З аналогічних підстав колегія суддів не може задовольнити і доводи апеляційної скарги щодо слідчого судді суду першої інстанції ОСОБА_1 , оскільки остання здійснила розгляд скарги ОСОБА_14 та ухвалила процесуальне рішення за наслідками розгляду скарги у межах своїх повноважень.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги про постановлення окремих ухвал відносно прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_13 та слідчої судді Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , а також доведення певної інформації до Сумської обласної прокуратури та ВРП з метою притягнення їх до відповідальності, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки положеннями кримінального процесуального закону не передбачено постановлення апеляційним судом окремих ухвал з питань, викладених ОСОБА_14 в своїй апеляційній скарзі, а також доведення до Сумської обласної прокуратури та ВРП наведених ним відомостей.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки зводяться лише до незгоди із ухвалою слідчого судді місцевого суду.

Згідно ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тому оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, внаслідок чого це рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22.11.2024 про відмову ОСОБА_17 в задоволенні його скарги на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін, а апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4