Справа № 682/1429/25
Провадження № 1-кп/682/133/2025
У Х В А Л А

17 липня 2025 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута під час розгляду кримінального провадження № 0000771 від 23.04.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисинці Старокостянтинівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні не має неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 390-1 КК України,

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000771 від 23.04.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 390-1 КК України.

Справу призначено до судового розгляду на 17.07.2025 о 09 год. 30 хв.

В підготовче судове засідання з`явились: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні ОСОБА_4 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 по 07:00 год. Окрім того, на обвинуваченого ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, прокуратури, органу внутрішніх справ; не відлучатися, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, з місця свого постійного проживання АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 по 07:00 год.; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 закінчуються 14.08.2025, проте ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зменшилися та продовжують існувати. Так, ОСОБА_4 вчинив ряд кримінальних правопорушень, у тому числі тяжке умисне кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, не має легальних джерел для існування та міцних соціальних зв`язків, а тому виникла необхідність у продовженні застосування відносно ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. обвинувачений ОСОБА_4 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а тому в разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням можливості вільно пересуватись територією країни, вживатиме заходів для уникнення кримінальної відповідальності за скоєне шляхом переховування від органів досудового розслідування, у тому числі шляхом виїзду за межі України або тимчасово непідконтрольні території України, а також матиме змогу продовжити вчиняти кримінальні правопорушення; 2) маючи змогу вільно пересуватись може незаконно впливати, як особисто, так і через інших осіб, на потерпілу так і на свідків щодо зміни їх показань в сторону його захисту оскільки йому відоме місце проживання потерпілої та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 3) вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі відносно потерпілої. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для уникнення ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин прокурор просив: продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 терміном на 2 місяці з покладанням на останнього наступних обов`язків, а саме: не відлучатися без дозволу суду з місця свого постійного проживання - АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 по 07:00 год.; прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту Хмельницька область, Шепетівський район, м. Славута), в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги думку учасників справи стосовно клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема із висловленою позицією у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Водночас, у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 суд вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, за наявності клопотань під час судового засідання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду клопотання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема із висловленою позицією у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Водночас, у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 суд вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У справі «Волосюк проти України» (рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини наголосив, що «національні судові органи мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою».

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 19.05.2025 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні ОСОБА_4 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 по 07:00 год., з покладанням відповідних обов`язків. Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 було продовжено згідно ухвали Славутського міськрайонного суду від 16.06.2025 до 14 серпня 2025 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 був обраний у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 390-1 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави слідчому судді та в подальшому суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заявляючи клопотання прокурор довів, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 .

Суд звертає увагу на те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного, судом не знайдено. Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що створить неможливість запобігання доведеним ризикам.

Суд приходить до висновку, що такий запобіжний захід як домашній арешт в повній мірі забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків, запобігає існуючим ризикам та повністю відповідає меті запобіжного заходу відповідно до ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим строк дії запобіжного заходу слід продовжити.

Керуючись ст. 177, 181, 331 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту терміном на 2 місяці до 14 вересня 2025 року включно, з покладанням на ОСОБА_4 наступних обов`язків, а саме:

не відлучатися з місця свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 по 07:00 год. без дозволу суду;

прибувати до суду за першою вимогою;

не відлучатися з населеного пункту (Хмельницька область, Шепетівський район, м. Славута), в якому він проживає, без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

На ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1