Справа № 626/1257/25
Провадження № 1-кс/626/847/2025
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

03 червня 2025 року м.Берестин (Красноград)

Слідчий суддя Берестинського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Берестинської окружної прокуратури Харківської області в рамках кримінального провадження за № 0000430 від 23.04.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Добренька, Красноградського району, Харківської області, українець, громадянин України, з базовою середньою освітою, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- який підозрюється в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.162, ч.3 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наданих суду матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.04.2025 близько 06:00 год., ОСОБА_4 , будучи на території домоволодіння за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, свідомо передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, таємно, без згоди законних користувачів, шляхом зняття петель кріплення навісного замка відчинив дерев`яні ворота та проник до приміщення гаражу, що розташовується на території вказаного домоволодіння, яке призначене для розміщення матеріальних цінностей. Надалі шляхом механічного руху, всупереч волі законних користувачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спробував відбуксирувати з приміщення гаражу на територію двору за вказаною адресою мотоцикл марки «КМЗ Днепр 11» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1992 року випуску, вартістю 24 999,67 грн., таким чином викотив його з гаражу на незначну відстань на територію домоволодіння. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_4 виконав дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортного засобу, а саме за допомогою викрутки викрутив корпус замку запалення на кермі мотоциклу, тобто своїми діями намагався в подальшому привести у дію блок запалювання, щоб завести двигун даного мотоциклу, з метою здійснення подальшої поїздки на ньому по с.Добренька, Берестинського району, Харківської області. Однак, ОСОБА_4 свої дії не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі, в зв`язку з тим, що був виявлений свідком ОСОБА_9 даної події та втік з місця вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, а саме незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому з проникненням у приміщення.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в період часу з 07:15 год. по 19:00 год. 25.04.2025, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебував поблизу території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до будинку, в якому зареєстрований, фактично проживає та належить на праві власності потерпілому ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на порушення недоторканності житла, а саме: на незаконне проникнення до житла особи, ОСОБА_4 , всупереч волі ОСОБА_10 та без його дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушенні встановленого законом порядку, за відсутності будь-яких причин для порушення недоторканості житла, діючи умисно, незаконно, протиправно, шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння за вищевказаною адресою, після чого підійшовши до житлового будинку, а саме до вхідних дверей, де ударом ноги збив з петель навісний замок, і послідовно продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне проникнення до житла особи, усвідомлюючи, що порушує його недоторканність, незаконно проник до житла особи вказаного домоволодіння через вхідні двері, чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.162 КК України, а саме в незаконному проникненні до житла.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 02.06.2025 близько 12:30 год., точного часу у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, але не пізніше 13:30 год., ОСОБА_4 , будучи на території домоволодіння за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, свідомо передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, таємно, без згоди законних користувачів, викрав ключі від навісного замку гаража та замку запалювання мотоцикла у ОСОБА_7 . Після чого відчинив дерев`яні ворота та проник до приміщення гаражу, що розташовується на території вказаного домоволодіння, яке призначене для розміщення матеріальних цінностей. Надалі вставивши ключ до замку запалювання, запустив двигун мотоцикла та всупереч волі законного користувача ОСОБА_7 , виїхав з території домоволодіння на мотоциклі марки «КМЗ Днепр 11» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1992 року випуску, вартістю 24 999,67 грн. та направився у с.Петрівка, Берестинського району, Харківської області, таким чином ОСОБА_4 незаконно заволодів даним транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, з проникненням у приміщення.

02.06.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст.207-208 КПК України та повідомлено про підозру.

У вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , винність якого повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.Відомостями зафіксованими у ході огляду місця події від 23.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 . Під час якого було оглянуто територію домоволодіння за вищевказаною адресою, де виявлено: мотоцикл марки «КМЗ Днепр 11» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » відбуксований з гаражу, слідову інформація вчинення злочину (знято бокову захисну пластину на кермі мотоциклу, потьоки паливно-мастильної речовини на баці), пошкодження на воротах гаражу, збитий навісний замок та кріплення, мобільний телефон «Techno Spark» (ймовірно викрадений підозрюваним) та ін.

2.Показами потерпілого ОСОБА_8 від 23.04.2025 року під час надання, яких остання пояснила, що ввечері близько 20:20 год. 22.04.2025 року зачинила будинок та всі господарчі приміщення на навісні замки. 23.04.2025 близько 07:00 год. виявила пошкоджені навісні замки на будинку та гаражі. На території подвір`я біля гаража перебував мотоцикл біля якого знаходився ОСОБА_4 . Останньому дозвіл на користування мотоциклом не надавався.

3.Показами потерпілого ОСОБА_7 від 23.04.2025 року під час надання, яких останній пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_4 неодноразово вже намагався заволодіти мотоциклом, на що отримав заборону на доступ до гаражу та даного мотоцикла.

4.Показами свідка ОСОБА_9 від 23.04.2025 під час надання, яких останній пояснив, що ввечері близько 20:20 год. 22.04.2025 року ОСОБА_8 у його присутності зачинила будинок та всі господарчі приміщення на навісні замки. 23.04.2025 близько 07:00 год. по приїзду на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , він виявив пошкоджені навісні замки на будинку та гаражі. На території подвір`я біля гаража перебував мотоцикл біля якого знаходився ОСОБА_4 . Останньому дозвіл на користування мотоциклом не надавався.

5.Показами свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він із ОСОБА_4 22.04.2025 прийшли на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де заночували, а 23.04.2025 близько 06:00 год., останній виявив ОСОБА_4 біля мотоциклу марки КЗМ Днепр 11.

6.Показами потерпілого ОСОБА_7 від 02.06.2025 під час надання, яких останній пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_4 неодноразово вже намагався заволодіти мотоциклом, на що отримав заборону на доступ до гаражу та даного мотоцикла.

7.Показами свідка ОСОБА_12 від 02.06.2025 під час надання, яких остання пояснила, що 02.06.2025 о 12:30 год. її син повідомив, як бачив ОСОБА_4 , який керував мотоциклом ОСОБА_7 та рухався на перехресті вулиць Садова та Широка с.Добренька, Берестинського району, Харківської області та попрямував в бік м. Берестин.

8.Відомостями зафіксованими у ході огляду місця події від 02.06.2025 за адресою: Харківська область, Берестинський район, с. Петрівка, вул. Миронова та Липова. Під час якого було вилучено мотоцикл марки «КМЗ Днепр 11» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який перебував під керуванням ОСОБА_4 .

Окрім того, при здійсненні аналізу особи підозрюваного у вчиненні злочину було встановлено, що він не має стійких соціальних зв`язків, веде аморальний спосіб життя, офіційно не працевлаштований, тому не має постійного джерела доходу.

Враховуючи вищевикладене у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні в тому числі тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

2.Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ст. 177 КПК України). Не застосувавши запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі у підозрюваного буде можливість та повторно проникнути до приміщення гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , щоб незаконно заволодіти мотоцикл марки «КМЗ Днепр 11» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1992 року випуску та знищити його або сховати.

3.Незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), а саме за умови застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, встановити контакт із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні та шляхом погроз вплинути на них, тиснути з метою надання ними неправдивих свідчень органу досудового розслідування та суду. Потерпілий ОСОБА_7 та ОСОБА_4 спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

4.Вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), не застосувавши запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі, останній може продовжити свою злочинну діяльність. Оскільки ОСОБА_4 вже було повідомлено про підозру 23.04.2025 за вчинення аналогічного кримінального правопорушення ч.3 ст.15 ч.2 ст.289 КК України. Окрім цього, 24.04.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язанням. Однак, підозрюваний будучи обізнаний щодо обрання до нього запобіжного заходу, 25.04.2025 здійснив незаконне проникнення до житла ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , а також 02.06.2025 повторно незаконно заволодів транспортним засобом, з проникненням у приміщення у ОСОБА_7 .

Сторона обвинувачення вважає за необхідне обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вагомість приведених ризиків на даний час існує, а зважаючи на введення воєнного стану в Україні їх фактор настання значно збільшується, та жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: можливості перебуваючи на волі переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе гарантувати його належну процесуальну поведінку та забезпечить виконання завдань кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного та його захисника, які просили обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.1 ст.162, ч.2 ст.289 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вичинені кількох кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.289 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 5 до 8 років. Враховуючи вищевикладене у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні в тому числі тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

2.Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ст.177 КПК України). Не застосувавши запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі у підозрюваного буде можливість та повторно проникнути до приміщення гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , щоб незаконно заволодіти мотоцикл марки «КМЗ Днепр 11» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1992 року випуску та знищити його або сховати.

3.Незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), а саме за умови застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, встановити контакт із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні та шляхом погроз вплинути на них, тиснути з метою надання ними неправдивих свідчень органу досудового розслідування та суду. Потерпілий ОСОБА_7 та ОСОБА_4 спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

4.Вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України), не застосувавши запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі, останній може продовжити свою злочинну діяльність. Оскільки ОСОБА_4 вже було повідомлено про підозру 23.04.2025 за вчинення аналогічного кримінального правопорушення ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України.

Окрім цього, 24.04.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язанням. Однак, підозрюваний будучи обізнаний щодо обрання до нього запобіжного заходу, 25.04.2025, тобто на наступний день, здійснив незаконне проникнення до житла ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , а також 02.06.2025 повторно незаконно заволодів транспортним засобом, з проникненням у приміщення у ОСОБА_7 .

Таким чином при вирішенні клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 не працює, міцних соціальних зв`язків не має, підозрюється у вчиненні кількох тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Поряд з цим, відповідно до характеристики за місцем мешкання останнього, ОСОБА_4 має схильність до дромоманії (нездоланне бажання до без цільового блукання, бродяжництва, бажання втекти з дому, подорожувати, нестримне прагнення змін), що також підтверджує ризик переховуватись від органу досудового розслідування.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання в порядку ст.208 КПК України, а саме з 17-50год. 02.06.2025 року в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.06.2025 року.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

За змістом ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вище зазначене та з урахуванням суспільної небезпечності скоєного ОСОБА_4 та даних про його особу, суд застосовує її у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що складає 181680грн.(60х3028грн).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000430 від 23.04.2025 р. за ч.1 ст.162, ч.3 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, починаючи з 17год. 50хв. 02 червня 2025 року до 23 червня 2025 року, включно.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Визначити стосовно ОСОБА_4 суму застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181680грн (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії даної ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово прокуратуру і суддю Берестинського районного суду Харківської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Також роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі звільнення з під варти в разі внесення застави, останній негайно повинен повідомити про це слідчого та прокурора і з`явитися до слідчого для встановлення електронного засобу контролю.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Берестинського районного суду ОСОБА_1