Справа№751/5710/25
Провадження №1-кс/751/1523/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перекопівка, Роменського району, Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Слідчий СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначенням розміру застави.

В обґрунтування даного клопотання зазначив, що у кримінальному провадженні №0000589 від 25.06.2025 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України. Підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, у ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому, зазначивши, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра обґрунтована та підтверджується зібраними доказами, а також існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Інші запобіжні заходити не здатні забезпечити виконання підозрюваним обов`язків та запобігти встановленим ризикам. Також просили не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинений в умовах воєнного стану військовослужбовцем під час виконання завдань оборони України.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували щодо клопотання, оскільки підозра є необґрунтованою та не підтверджується доказами. Захисник зазначив, що вказані в клопотанні ризики недоведені та являють собою припущення сторони обвинувачення. Свідки вже були допитані під час досудового розслідування, і їх показання не мають вирішального значення в межах даного кримінального провадження з огляду на їх не присутність при подіях безпосередньо. Також стороною обвинувачення не наведено доказів намірів підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування. Крім того, стан здоров`я підозрюваного зумовлює необхідність перебування в лікарні, однак не в слідчому ізоляторі. Просив застосувати менш обтяжливий запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження №0000589 від 25.06.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

25.06.2025 о 19 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

26.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві двох і більше осіб, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано (для даної стадії досудового розслідування) підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України, та підозра підтверджується зібраними у справі доказами, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, а саме: протоколом огляду місця події; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; лікарським свідоцтвом про смерть № 27 від 25.06.2025; лікарським свідоцтвом про смерть № 28 від 25.06.2025; речовими доказами у кримінальному провадженні;

Підозрюваним та його захисником у ході дослідження матеріалів клопотання в судовому засіданні не було наведено аргументів, які би ставили під сумнів обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя зауважує, що в межах розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом оцінюється ступінь обґрунтованості підозри виключно для даної стадії кримінального провадження та виключно в аспекті наявності підстав для застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не вирішує питання про винуватість або невинуватість особи. Згідно з положеннями статті 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На даному етапі оцінці підлягає встановленню, чи є підозра обґрунтованою та розумною. Так, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 32 рішення ЄСПЛ від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Відтак наявні в матеріалах клопотання докази, зокрема отримані за результатами негласних слідчих (розшукових) дій відомості, є достатніми для висновку, що підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає вірогідною причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, що є достатнім для застосування щодо нього запобіжного заходу.

У ході судового розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість і реальність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі, може розцінити ухилення від кримінальної відповідальності як менш негативне явище для себе ніж власне відбування покарання, та вдасться до переховування від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- перебуваючи на волі ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може здійснювати вплив на свідків, які вже надали викривальні показання щодо вчинення ним вказаного злочину. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що всі свідки є співслужбовцями підозрюваного та проходять військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а тому, перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 може безперешкодно контактувати з ними, здійснюючи на них вплив, з метою відмови від надання показань у суді, після скерування стосовно останнього обвинувального акту до суду для розгляду.

- ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з позбавлення життя двох осіб, що може свідчити про схильність підозрюваного до вчинення дій насильницького характеру, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження, чим обґрунтовується можливість вчинення підозрюваним інших злочинів. Крім того, ОСОБА_6 є військовослужбовцем, що обумовлює ймовірність вчинення ним військового кримінального правопорушення, пов`язаного з ухиленням від виконання обов`язків військової служби, у разі переховування від органу досудового розслідування та/або суду. Вказане підтверджується схильністю ОСОБА_6 до порушення військової дисципліни, зокрема вживання алкоголю за місцем несення служби, оскільки при затриманні ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину, він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо посилань сторони захисту на відсутність ризиків, слідчий суддя доходить висновку про відхилення таких аргументів з огляду на те, що станом на даний момент досудове розслідування не закінчено, повний обсяг слідчих дій не проведено, а ризики переховування, незаконного впливу та продовження вчинення аналогічних кримінальних правопорушень є об`єктивними та не спростовуються наведеними стороною захисту аргументами.

Ураховуючи зазначені обставини, а також тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стороною захисту не надано даних про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання зазначеним ризикам та досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про необхідність обрання більш м`якого запобіжного заходу з огляду на обставини кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 . Тому застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на переконання суду, не може запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам.

Отже, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 , оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вчинене із застосуванням насильства.

Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення змісту поняття «насильство» або «злочин, вчинений із застосуванням насильства». Відсутнє єдине визначення терміну «насильство» також у Кримінальному кодексі України та інших законодавчих актах України. Позиції науковців щодо змісту даного терміну в аспекті його застосування для кваліфікації кримінальних правопорушень також різняться.

Аналіз наукових позицій дає підстави для висновку про те, що насильство є комплексним поняттям, та в аспекті об`єктивної сторони кримінального правопорушення повинно містити, як мінімум, наступні ознаки: а) злочинне посягання завдає шкоди життю або здоров`ю (фізичному або психічному) особи; б) діяння вчиняється із застосуванням фізичної чи моральної переваги над потерпілою особою або із застосуванням владних повноважень щодо потерпілої особи; в) діяння передбачає подолання волі потерпілої особи до опору наслідкам такого діяння.

Повертаючись до обставин інкримінованого в межах даного кримінального провадження кримінального правопорушення, слід відзначити, що безпосереднім об`єктом посягання виступало життя особи, а крім того, інкриміноване кримінальне правопорушення призвело до загибелі людей, що на даний час є правовою підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без альтернативи визначення застави.

При цьому слідчий суддя зауважує, що запобіжний захід у подальшому може бути змінений на більш м`який з огляду на динаміку зміни ризиків та процесуальну поведінку підозрюваного. Однак станом на даний момент та в аспекті обставин кримінального провадження, а також з урахуванням того, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України мають високу ймовірність практичної реалізації саме у період часу після повідомлення особі про підозру, даний запобіжний захід у виді тримання під вартою без альтернативи визначення застави, є обґрунтованим.

Окрім того, слідчий суддя, враховуючи особливі потреби щодо організації медичної допомоги підозрюваному, вважає за необхідне забезпечити перебування підозрюваного ОСОБА_6 в умовах госпіталізації на період, необхідний для отримання лікування, в умовах закладу охорони здоров`я, у відповідності до абзаців 2 та 3 пункту 2.10. Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України, Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 року № 239/5/104.

Керуючись статтями ст.ст. 131-132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196-198, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перекопівка, Роменського району, Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з часу фактичного затримання о 20 годині 50 хвилин 25 червня 2025 року до 23 серпня 2025 року включно, з утриманням в Державній установі «Чернігівській слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Забезпечити перебування підозрюваного ОСОБА_6 в умовах госпіталізації на період, необхідний для отримання лікування, в умовах закладу охорони здоров`я, у відповідності до абзаців 2 та 3 пункту 2.10. Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України, Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 року № 239/5/104.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 01.07.2025 о 14.00 год.

Слідчий cуддя ОСОБА_1