Справа № 740/134/25
Провадження № 1-кп/740/210/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурори - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

- обвинувачений ОСОБА_6 ,

- захисник - адвокат ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині об`єднане кримінальне провадження № 0000855 від 09.12.2024, № 0000716 від 07.10.2024 та № 0000014 від 07.01.2025,

за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, неодружений, працює наглядачем кладовища в КП «ВУКГ», не має місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 13.10.2005 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, на підставі постанови Уманського міського суду Черкаської області від 8 жовтня 2009 року умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 7 днів; 01.07.2010 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, який ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області змінено, а саме ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду від 13.10.2005 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 20.06.2015 по відбуттю строку покарання; 03.12.2015 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений 17.05.2016 по відбуттю строку покарання; 08.11.2017 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 23.03.2018 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, звільнений 04.01.2021 по відбуттю строку покарання; 23.03.2018 вироком Носівського районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.11.2017, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, звільнений 04.01.2021 по відбуттю строку покарання; 11.04.2024 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 29.10.2024 ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області звільнено від відбуття покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.04.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке був засуджений; 11.11.2024 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

установив:

ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний, корисливий злочин за таких обставин.

09.12.2024 близько 18 год. 07 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині ТОВ «Траш № 53» за адресою: вул. С. Прощенка, 13, м. Ніжин, Чернігівська область, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, дія якого неодноразово продовжувалась, діючи з раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з торгівельної зали через відкриті двері зайшов до складського приміщення магазину, де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зі столу, таємно, повторно, здійснив крадіжку мобільного телефону марки Samsung моделі Galaxy A32 SM-A325F4/64GB Light Violet із серійним номером НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_3 , вартістю 3533,33 грн, який належить ОСОБА_8 . У подальшому ОСОБА_6 , маючи можливість розпорядитись викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3533,33 грн.

У подальшому 19.12.2024 близько 18 год. 39 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП « ОСОБА_9 », усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, діючи з раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з прилавку, таємно, повторно, здійснив крадіжку грошових коштів на суму 3845,00 грн, які належать ФОП « ОСОБА_9 ». Після чого, маючи можливість розпорядитись викраденими грошовими коштами, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ФОП « ОСОБА_9 » матеріальної шкоди на загальну суму 3845,00 грн.

Указаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

20.07.2024 в обідній час доби, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , який тимчасово працював на кладовищі «Фрунзівське» по вул. Пісочній у м. Ніжині Чернігівської області познайомився з ОСОБА_10 під час похорону її сина. У подальшому він підтримував з нею певні відносини, пов`язані з допомогою їй по домогосподарству за незначну матеріальну винагороду, в тому числі, у вигляді продуктів харчування та одягу.

Далі, приблизно на початку вересня 2024 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_10 , маючи скрутне матеріальне становище, з метою збирання коштів на встановлення пам`ятника її померлому сину попрохала ОСОБА_6 про допомогу в реалізації її майна, а саме телевізора марки Toshiba моделі 32PB200V1. У той час у ОСОБА_6 , який розумів вкрай скрутне матеріальне становище та важкий психоемоційний стан ОСОБА_10 , виник злочинний корисливий умисел, спрямований на заволодіння шляхом зловживання довірою майном ОСОБА_10 , а саме телевізором марки Toshiba моделі 32PB200V1.

Далі, 03.10.2024 приблизно о 13 год. 00 хв., діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, прибувши до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_10 , повідомив їй, що має можливість продати її майно, а саме телевізор Toshiba моделі 32PB200V1, за високою ціною, що покращить її матеріальне становище. При цьому на той момент ОСОБА_6 достовірно не знав ціни вказаного телевізора та попередньо ні з ким не домовлявся про його реалізацію, діяв повністю керуючись своїм злочинним умислом, спрямованим на заволодіння майном шляхом зловживання довірою та подальшим розпорядженням цим майном, у тому числі коштами, отриманими від його подальшої реалізації, на свій розсуд, не маючи на меті їх передачу потерпілій.

Повністю довіряючи ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_10 передала йому для подальшої реалізації телевізор марки Toshiba моделі 32PB200V1 вартістю 3249,75 грн, що їй належить, за умови, що ОСОБА_6 поверне їй отримані від продажу кошти.

У подальшому 03.10.2024 близько 14 год.14 хв. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використав телевізор марки Toshiba моделі 32PB200V1, який належав ОСОБА_10 , як заставу для отримання кредитних коштів у ТОВ «Ломбард «Є гроші». При цьому, як і планував, не повернув потерпілій ОСОБА_10 отримані кошти, чим спричинив останній матеріальних збитків на суму 3249,75 грн.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, спрямовану на незаконне заволодіння чужим майном, у тому числі поєднану із проникненням до іншого приміщення, 05.10.2024 у період часу з 02 год. 30 хв. по 05 год. 05 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, яка розташована поряд з будинковолодінням за адресою: АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, діючи з раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, через незачинену хвіртку проник на територію вказаного будинковолодіння, де, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зірвавши прибій з навісним замком на вхідних дверях, проник до приміщення гаражу (іншого приміщення), звідки таємно, повторно, здійснив крадіжку велосипеда марки Diamant моделі Gazelle Batavus, діаметром коліс 28 дюймів, вартістю 2550,00 грн, та мотокоси марки Bosh моделі GTR 72 вартістю 2400,00 грн, які належать ОСОБА_11 . У подальшому ОСОБА_6 , маючи можливість розпорядитись викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 4950,00 грн.

Указаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, а також кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення, в умовах воєнного стану.

Також 14.12.2024 у період часу з 10 год. 00 хв. до 10 год. 30 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в складському приміщенні, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Преображенська, 20, в якому здійснює будівельні роботи ПП «ХОСТ-Н», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу таємно, повторно викрав з полиці, де знаходились електроінструменти, кутову шліфувальну машину марки «Дніпро М» GS 160 ST потужністю 1600 Вт, що належить ОСОБА_12 , після чого, отримавши реальну змогу розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав ОСОБА_12 матеріальної шкоди у розмірі 4163,04 грн.

Такими діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 спочатку визнав частково вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, а саме в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України - визнав частково, у частині обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України - не визнав. Але в подальшому після допиту потерпілих та свідків - визнав повністю свою винуватість в обсязі обвинувачення за трьома обвинувальними актами. Надав показання, що 09.12.2024 близько 18 год. він зайшов до магазину «Траш», де хотів купити хліба. Він побачив, що там було відкрито приміщення, де на столі лежав телефон, який він забрав. У подальшому йому зателефонували працівники поліції та запитали, де телефон. У відділі поліції він добровільно видав поліцейським цей телефон. Розкаювався, шкодував у вчиненому, усвідомлює, що вчинив неправильно. Щодо епізоду, який мав місце 19.12.2024 близько 18 год. у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» по вул. С. Прощенка в м. Ніжині, обвинувачений пояснив, що, поки продавчиня мила підлогу в підсобному приміщенні, він узяв з прилавка коробку з грошовими коштами, в якій було приблизно 3845,00 грн. Розкаювався у вчиненому. Щодо обставин події з потерпілою ОСОБА_10 , то коли він працював наглядачем на кладовищі, то познайомився з цією жінкою, у неї помер чоловік та син. Вони близько 2-3 місяців підтримували зв`язок. Одного разу ОСОБА_10 зателефонувала йому та попросила, щоб він прийшов та допоміг їй продати телевізор, але він не знав, куди його можна було продати. Вона приблизно півтора місяці просила його це зробили, а потім він погодився. 03.10.2024 він узяв телевізор Toshiba 2014 року випуску, документи до нього, та ледве зміг здати його в ломбард «Скарбниця», що знаходиться на центральній площі в м. Ніжині, за 1000,00 грн. Гроші він залишив собі, хотів віддати пізніше, але не встиг, вона через декілька днів написала заяву до поліції. Десь приблизно через неділю він все ж таки віддав їй гроші. Шкодував у вчиненому, розуміє, що обманув потерпілу. Щодо крадіжки велосипеда та мотокоси в ОСОБА_11 , обвинувачений надав показання, що в будинку за адресою: АДРЕСА_4 , він проживав 3 роки, фактично побудував цей будинок, а потім його вигнали. Ображаючись на ОСОБА_11 , 05.10.2024 вночі, коли він їхав до Києва дорогою зайшов до подвір`я вказаного будинку, а потім в гараж, звідки взяв велосипед та мотокосу. У подальшому мотокосу він здав у ломбард, а велосипед продав у Києві. Указане діяння він вчинив зі злості. Щодо крадіжки шліфувальної машинки з території підприємства «Хост-Н», то обвинувачений не пам`ятає точної дати та часу, але пам`ятає, як прийшов на територію вказаного підприємства до знайомого та побачив, що там у дворі лежала шліфувальна машинка «Дніпро-М», яку він взяв та пішов. Оскільки в нього не було паспорта, то він попросив знайому ОСОБА_13 , щоб вона допомогла йому здати інструмент у ломбард, запевняв, що він належить йому, на що остання погодилася. У ломбарді за болгарку йому дали 900,00 грн. Розкаювався у вчиненні вказаного діяння.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 надав показання, що він є керівником підприємства «Хост-Н», та 07.01.2025 перебував на території підприємства, а саме на виробничій базі у м. Ніжині по вул. Преображенській, 20. Там розміщується складське приміщення, де знаходяться матеріали, інструменти та будівельна техніка. Після обстеження він виявив, що зі стелажу в складському приміщенні зникли інструменти, а саме кутова шліфувальна машина «Дніпро-М», яку підприємство придбало в 2024 році вартістю приблизно 3000,00 грн, точної суми не пам`ятає. Після розмови з працівниками він дізнався, що на території підприємства раніше перебував ОСОБА_6 , якого ОСОБА_12 бачив, бо запитував у нього, що він тут робить, на що обвинувачений говорив, що прийшов до знайомого. 07.01.2025 він повідомив працівникам поліції про крадіжку інструмента.

У судовому засіданні представник потерпілого ФОП « ОСОБА_9 » - ОСОБА_14 показала, що є продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», та 19.12.2024 увечері, у кінці робочого дня вона зайшла в підсобне приміщення магазину, щоб прибратися. Потім вона почула, як упала рекламна вивіска, яка знаходилася на прилавку, й відразу вибігла, але побачила лише, як вхідні двері закрилися. Вона крикнула особі в слід та вибігла за нею на вулицю. У той момент вона нічого не розуміла, була в шоковому стані. Потім вона повернулася до магазину та побачила, що зникла коробка з грошовими коштами, яка стояла на прилавку. Працівників поліції викликали люди, які перебували біля магазину. Поліцейські відразу приїхали, провели огляд, подивилися камери відеоспостереження. Потім вона згадала, що напередодні події до магазину заходив чоловік, уважно роздивлявся товар, на її запитання, чи йому щось потрібно, він відповів, що нічого не треба, вона подумала, що він просто покупець. При працівниках поліції, щоб зафіксувати суму грошових коштів, які були викрадені, вона зробила х-звіт, який можна робити будь-коли, а потім перерахувала купюри в касі та встановила нестачу в розмірі 3845,00 грн. Х-звіт у вигляді чеку вона надала працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показала, що не пам`ятає точної дати та часу, але у вечірній час вона стояла на вулиці з хлопцем біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», вона працює неподалік. Потім до них підійшов чоловік, якого вона добре запам`ятала, оскільки він підійшов близько. Він був одягнений в темну кофту з капюшоном. Зазначила, що цим чоловіком є обвинувачений ОСОБА_6 , який перебуває в залі суду (вказала на обвинуваченого), та який у той день попросив їх з хлопцем відійти, що вони й зробили, оскільки не хотіли заважати. Далі ОСОБА_6 зайшов до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» та приблизно через 5 хв. вибіг з приміщення. Потім вийшла продавщиця та повідомила, що чоловік пограбував касу, а тому свідок викликала поліцію. Крім продавця, до ОСОБА_6 , в магазині нікого не було, але до цієї події він приблизно годину ходив гуляв біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», зайшов до свідка на роботу та випив кави.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що знайома з обвинуваченим ОСОБА_6 17.12.2024 десь о 12-00 год. він прийшов до неї додому та попросив про допомогу, а саме здати в ломбард болгарку чорного кольору, яка була в пакеті. Він пояснив, що йому потрібні гроші, однак у нього немає паспорта, а тому самостійно інструмент здати в ломбард не може. На її запитання, чи крадений це інструмент, ОСОБА_6 запевнив, що ні. Вона вирішила допомогти ОСОБА_6 та разом з ним та своїм чоловіком ОСОБА_17 пішли до ломбарду, що знаходиться на центральній площі в м. Ніжині. Там вона на свій паспорт здала інструмент та отримала за нього приблизно 900,00 грн, які потім віддала ОСОБА_6 . Під час досудового розслідування працівники поліції проводили з нею слідчий експеримент, і вона розповіла про всі події, а також проводили пред`явлення особи для впізнання за фотокартками.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що десь приблизно об 11-00 год. 17.12.2024 до нього прийшов ОСОБА_6 та попросив, щоб йому допомогли здати болгарку в ломбард, бо в нього немає паспорта, на що його дружина ОСОБА_16 погодилася, оскільки ОСОБА_6 дуже сильно просив допомоги, тому що в нього не було грошей. Свідок запитав в обвинуваченого, чи не крадена болгарка, на що останній сказав, що ні. Потім вони поїхали до ломбарду, де здали болгарку та отримали приблизно 900,00 грн, які забрав ОСОБА_6 . Під час досудового розслідування з ним проводили слідчий експеримент та пред`явлення особи для впізнання за фотокартками.

До суду надійшли заяви представника потерпілого ФОП « ОСОБА_9 » - ОСОБА_18 та потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про розгляд справи без їхньої участі, з будь-яким рішенням суду будуть згодні.

Крім зізнавальних показань обвинуваченого, показань допитаних у судовому засіданні потерпілих та свідків, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 09.01.2025 № 27/25-24;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.01.2025 за участі свідка ОСОБА_17 , з додатком - довідкою;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.01.2025 за участі свідка ОСОБА_16 , з додатком - довідкою;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.01.2025 за участі свідка ОСОБА_19 , з додатком - довідкою;

-протоколом огляду місця події від 07.01.2025 у АДРЕСА_5 , за участі потерпілого ОСОБА_12 , з додатком - ілюстративною таблицею;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.01.2025 за участі свідка ОСОБА_16 та понятих за адресою: АДРЕСА_6 , та АДРЕСА_3 , з додатком - фототаблицею;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.01.2025 за участі свідка ОСОБА_17 та понятих за адресою: АДРЕСА_6 , та АДРЕСА_3 , з додатком - фототаблицею;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу події від ОСОБА_10 від 07.10.2024;

-протоколом огляду місця події від 07.10.2024 у АДРЕСА_3 , за участі потерпілої ОСОБА_10 , з додатком - фототаблицею;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2024 за участі потерпілої ОСОБА_10 , з додатком - довідкою;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2024 за участі свідка ОСОБА_20 , з додатком - довідкою;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_11 від 08.10.2024;

-протоколом огляду від 09.10.2024 у АДРЕСА_4 , за участі потерпілого ОСОБА_11 та понятих, з додатком - ілюстративною таблицею;

-висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 11.10.2024 № 1155/24-24;

-висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 10.10.2024 № 1156/24-24;

-висновком експерта від 22.10.2024 № СЕ-19/125-24/13617-ТВ;

-протоколом огляду від 18.10.2024, предметом якого є оптичний диск для лазерних систем зчитування, який вилучено 17.10.2024 з камер відеоспостереження ломбарда Royal Credit 50, який розташований за адресою: вул. Харківське Шоссе, 144 Г, м. Київ, з додатком - оптичним диском;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.10.2024 за участі свідка ОСОБА_21 , з додатком - довідкою;

-протоколом огляду від 19.10.2024, предметом якого є оптичний диск для лазерних систем зчитування, який вилучено 17.10.2024 з камер відеоспостереження «Безпечне місто», встановлених на залізничному вокзалі в м. Ніжині Чернігівської області, з додатком - оптичним диском;

-протоколом огляду від 20.10.2024, предметом якого є оптичний диск для лазерних систем зчитування, який вилучено 17.10.2024 з камер відеоспостереження «Безпечне місто», з додатком - оптичним диском;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.10.2024 за участі підозрюваного ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , з додатком - оптичним диском;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 01.11.2024 за участі підозрюваного ОСОБА_6 та понятих за адресою: АДРЕСА_3 , з додатком - оптичним диском;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 20.12.2024, фактичний час затримання - 15 год. 42 хв.;

-протоколом огляду від 09.12.2024 у приміщенні магазину «Траш» за адресою: вул. С. Прощенка, 13, м. Ніжин, Чернігівська область, за участі понятих, з додатком - фототаблицею;

-протоколом огляду речей від 09.12.2024 у присутності ОСОБА_6 та понятих, з додатком - фототаблицею;

-протоколом огляду речей від 09.12.2024, а саме мобільного телефону марки Samsung моделі Galaxy А32 SM-А325F/DS із серійним номером НОМЕР_1 у конфігурації 4 GB Ram 64 GB ROM з IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з абонентськими номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , у присутності потерпілої ОСОБА_8 , з додатком - фототаблицею;

-висновком експерта від 11.12.2024 № СЕ-19/125-24/16051-ТВ;

-протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 10.12.2024, а саме відеозапису з камер відеоспостереження, розташованих у приміщенні магазину «Траш № 53» за адресою: вул. С. Прощенка, 13, м. Ніжин, Чернігівська область, від 09.12.2024 за період часу з 18-00 год. по 18-30 год.;

-протоколом огляду від 14.12.2024, предметом якого є оптичний диск для лазерних систем зчитування, який вилучено 09.12.2024 з камер відеоспостереження, які встановлені в приміщенні магазину «Траш № 53» за адресою: вул. С. Прощенка, 13, м. Ніжин, Чернігівська область, з додатком - оптичним диском;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2024 за участі свідка ОСОБА_22 , з додатком - довідкою;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2024 за участі свідка ОСОБА_15 , з додатком - довідкою;

-протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 20.12.2024, а саме відеозапису з камер відеоспостереження, розташованих у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_7, м. Ніжин, Чернігівська область, від 19.12.2024;

-протоколом огляду від 20.12.2024, предметом якого є оптичний диск для лазерних систем зчитування, який вилучено 17.10.2024 з камери відеоспостереження магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_7, м. Ніжин, Чернігівська область, з додатком - оптичним диском;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.12.2024 за участі підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , з додатком - оптичним диском;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.12.2024 за участі підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 у приміщенні магазину «Траш № 53» за адресою: вул. С. Прощенка, 13, м. Ніжин, Чернігівська область, з додатком - оптичним диском;

-х-звіт № 172 за 19.12.2024, виданим ФОП ОСОБА_9 , магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», х-звітом № 2024-12-19_19-15-36, згідно з якими готівкових коштів у касі було 13 909,70 грн; переліком купюр та монет від 19.12.2024, відповідно до якого загальна сума по банкнотам та монетам була 10 064,70 грн;

-протоколом огляду місця події від 19.12.2024, а саме приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_7, м. Ніжин, Чернігівська область, з додатком - оптичним диском, за участі понятих, з додатком - фототаблицею.

Надані прокурором докази суд вважає належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень - доведеною.

Оцінюючи зібрані в справі докази, суд ураховує положення ч. 1 ст. 94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Будь-яких інших доказів під час судового розгляду сторонами обвинувачення та захисту надано не було. Сторони судового провадження надали для дослідження всі докази, які вважали за потрібне.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 та ч. 1 ст. 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Загальними засадами кримінального провадження за змістом ст. 7 КПК України, є, зокрема, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано його дії за: ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану (епізоди від 09.12.2024, 14.12.2024, 19.12.2024); ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення, в умовах воєнного стану (епізод від 05.10.2024); ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану (епізоди від 09.12.2024, 14.12.2024, 19.12.2024); ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, в умовах воєнного стану (епізод від 05.10.2024); ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно.

Непослідовну позицію обвинуваченого ОСОБА_6 щодо часткового визнання вини на початку судового розгляду, та визнання своєї винуватості в повному обсязі після допиту потерпілих та свідків, суд сприймає виключно, як стратегію захисту.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України цей Кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є тяжким (ч. 4 ст. 185 КК України) і нетяжким (ч. 2 ст. 190 КК України) злочинами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування завданого збитку.

Щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину є альтернативними, незалежними обставинами, що пом`якшують покарання і можуть існувати відокремлено одна від одної, на що вказано Верховним Судом у постанові від 07.11.2018 у справі № 297/562/17.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є рецидив кримінальних правопорушень та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання суд також ураховує відомості про особу обвинуваченого, який має повну загальну середню освіту, неодружений, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, при цьому 31.10.2024 звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога в Ніжинське диспансерне наркологічне відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» з приводу: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», за місцем проживання характеризується задовільно, не має місця реєстрації, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності.

Водночас суд ураховує, що у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним. Поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної із незаконним обігом наркотичних речовин, набувають все більших масштабів та стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей та суспільства в цілому, а отже, злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів становлять підвищену суспільну небезпеку.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_6 має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій інкримінованих йому частин статей особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі. При цьому суд ураховує принципи законності, справедливості й індивідуалізації покарання, яке своїм видом та розміром буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, якою визначено мету покарання.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів. При цьому суд ураховує, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 частиною принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного караного діяння такого покарання, котре законодавець вважає пропорційним.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Юридична відповідальність особи за ч. 2 ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, позаяк Конституційний Суд України в Рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив, що призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим, бо згідно з вказаним принципом при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину (абзаци сьомий, восьмий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини).

У Рішенні від 15 червня 2022 № 4-р(II)/2022 року Конституційний Суд України зазначив, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності […] має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, […].

Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022).

У свою чергу судом установлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 листопада 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ст. 75 КК України - звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки. Указаний вирок набрав законної сили 12.12.2024.

Частиною 1 ст. 70 КК передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 511/37/16-к викладено правовий висновок, відповідно до якого, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, то покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України. У кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким, що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч. 4 ст. 70 КК України не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зазначеного у постанові від 22 січня 2024 року у справі № 236/4167/20, якщо після постановлення вироків буде встановлено, що засуджений винен в кримінальних правопорушеннях, частина яких вчинена до постановлення першого вироку, а інша - між першим і другим вироками, то призначення покарання має складатися з наступних етапів:

1) Призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене до постановлення попереднього вироку, або, якщо вчинено кілька кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК України, призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України;

2) Призначення покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного або часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироками, або шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим;

3) Якщо в діях особи має місце повторність тотожних кримінальних правопорушень, частина з яких вчинені до, а інша частина - після ухвалення попереднього вироку, то правила ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються і суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією;

4) Призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене після постановлення першого вироку, або, якщо вчинено кілька кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК України, то призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України;

5) На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за кримінальне/кримінальні правопорушення, вчинене після постановлення першого вироку, необхідно повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного в порядку ч. 4 ст. 70 КК України за цим вироком;

6) Визначити остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного або часткового складання покарання, призначеного в порядку ст. 71 КК України за цим вироком, та покарання за другим вироком, або шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим;

7) При призначенні покарання за ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

У вказаному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, 03 жовтня 2024 року, тобто до ухвалення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 листопада 2024 року, а тому йому необхідно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

При цьому кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив 05 жовтня 2024 року, 09 грудня 2024 року, 14 грудня 2024 року, 19 грудня 2024 року, тобто, як до ухвалення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 листопада 2024 року, так і після, у період іспитового строку, призначеного вищевказаним вироком суду. За встановлених обставин, має місце повторність тотожних кримінальних правопорушень, а тому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України окремо за кожен з епізодів застосуванню не підлягає.

За таких обставин, обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, та із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного в порядку ч. 4 ст. 70 КК України за цим вироком.

На підставі ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20 грудня 2024 року (15:42 год.) до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого слід залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

Процесуальні витрати на залучення експертів становлять 6931,38 грн та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до ст. 122, 124 КПК Укр аїни.

Питання про речові докази та документи слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та згідно зі ст. 174 КПК України слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2024 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Керуючись ст. 100, 122, 124, 174, 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за ч. 2 ст. 190 КК України за цим вироком більш суворим за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 листопада 2024 року, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 листопада 2024 року, і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 20 грудня 2024 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз у загальному розмірі 6931 (шість тисяч дев`ятсот тридцять одна) гривень 38 копійок.

Речові докази: мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy А32 SM-А325F/DS із серійним номером НОМЕР_1 у конфігурації 4 GB Ram 64 GB ROM з IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з абонентськими номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 у прозорому силіконовому чохлі, який запаковано до спецпакета № CRI1149598, що зберігається в камері зберігання речових доказів Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, - залишити у володінні власника ОСОБА_8 .

Документи: оптичний диск з відеозаписами до протоколу огляду від 18.10.2024; DVD-R диск з файлом відеозапису, що був наданий представником ФОП « ОСОБА_23 » - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 грудня 2024 року на майно: мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy А32 SM-А325F/DS із серійним номером НОМЕР_1 у конфігурації 4 GB Ram 64 GB ROM з IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з абонентськими номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1