Справа № 283/1334/25
Провадження №1-кп/283/238/2025
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження (без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників) обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.05.2025 року за № 0000059, по обвинуваченню:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ділове Рахівського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого:

- вироком Малинського районного суду Житомирської області від 26.05.2023 року за ч. 1 ст. 162 та ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.10.2024 року звільнений від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у зв?язку з усуненням караності діяння. За ч. 1 ст. 162 КК України залишене покарання у виді 2 років обмеження волі;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

17.05.2025 близько 23 години ОСОБА_2 , перебуваючи в с. Українка Малинської територіальної громади Коростенського району Житомирської області та маючи умисел, направлений на незаконне проникнення до житлового будинку, підійшов до будинку АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Реалізовуючи протиправний умисел, ОСОБА_2 без дозволу власника будинку ОСОБА_3 , усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи умисно, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла чи іншого володіння особи; ст. 233 Кримінального процесуального кодексу України, яка передбачає, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи; ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, якою закріплено права людини на недоторканість житла чи іншого володіння особи, розбив руками віконне скло та через віконний отвір проник в приміщення вказаного будинку.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив право ОСОБА_3 на недоторканість житла.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України за ознаками незаконного проникнення до житла.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні на підставі ст. 302 КПК України.

До обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_2 від 26.05.2025 року, в якій він, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , беззастережно визнав винуватість у незаконному проникненні до житла, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, був ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілий також підписав заяву від 26.05.2025 року, в якій він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, був ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Судом досліджено письмові докази, подані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_2 :

- рапорт про прийняття повідомлення про кримінальне правопорушення від 18.05.2025 року;

- заява потерпілого ОСОБА_3 від 18.05.2025 року про притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка проникла в будинок АДРЕСА_2 ;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення 19.05.2025 року відомостей про кримінальне правопорушення № 0000059 за ч. 1 ст. 162 КК України;

- протокол огляду місця події від 18.05.2025 року, відповідно до якого огляду піддавалось домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час огляду даного домоволодіння було встановлено, що в будинку вибите вікно, а біля вхідних дверей веранди розташована сумка з одягом;

- DVD-R диск з відеозаписом нагрудної камери працівника поліції на якій зафіксовані пояснення ОСОБА_2 про те, що він розбив скло вікна і таким чином проник в будинок АДРЕСА_2 ;

- повідомлення про підозру від 23.05.2025 року;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_2 від 23.05.2025 року;

- протокол проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 23.05.2025 року, в ході якого підозрюваний ОСОБА_2 детально розповів та показав як він 17.05.2025 близько 23 години, перебуваючи в АДРЕСА_2 , розбив віконне скло та проник до житлового будинку АДРЕСА_2 .

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_3 від 22.05.2025 року;

- протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 22.05.2025 року;

- протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 22.05.2025 року;

- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 22.05.2025 року;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 23.05.2025 року;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 23.05.2025 року.

Досліджені письмові докази підтверджують встановлені судом обставини кримінального правопорушення. Оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 в незаконному проникненні до житла повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України.

Крім того, судом досліджено характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_2 , а саме:

- вимога про судимість, відповідно до якої ОСОБА_2 має судимість за ч. 1 ст. 162 КК України;

- характеристика за місцем проживання, відповідно до якої ОСОБА_2 характеризується негативно.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесено до кримінальних проступків, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного.

Відповідно до положень статті 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Строк покарання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Речові докази:

- сумку з одягом повернути ОСОБА_2 ;

- два DVD-R диски з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його отримання з урахуванням вимог, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1