Справа № 953/3657/23
н/п 1-кс/953/6161/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000270 від 19.06.2021 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, з вищою освітою, не працюючий, який має зі слів двох дітей 2007 та 2014 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2025 до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000270 від 19.06.2021 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000270 від 19.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч. 3, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 11.06.2021 у ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб виник злочинний умисел на протиправне заволодіння часткою громадянки Ізраїля ОСОБА_7 у ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків-Москва», яка в грошовому еквіваленті складає 8 445 028 грн. 96 коп., що становить 46,2% в капіталі та контролю над вказаним підприємством шляхом призначення директором ОСОБА_5 , з цією метою вони розробили злочинний план.

Відповідно до п. 1 статуту ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків Москва», затвердженим рішенням загальних зборів учасників товариства протоколом № 18 від 06.07.2009, який зареєстрований 24.07.2009 державним реєстратором Валківської РДА Харківської області, учасниками товариства є: ОСОБА_8 , громадянин Ізраїлю, посвідка на тимчасове проживання серія НОМЕР_1 видана ФГІРФО УМВС України в Харківській області 28.05.2009; ОСОБА_9 , громадянка України, паспорт НОМЕР_2 виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 19.11.1997; ОСОБА_10 , громадянин Лівану, посвідка на постійне проживання серія НОМЕР_3 видана 26.02.2008. Відповідно до п. 4.1 вказаного Статуту для забезпечення діяльності Товариства Учасниками створюється Статутний капітал Товариства у розмірі 805692,32 грн. Згідно п. 4.2 Статуту розміри внесків Учасників відповідають їх часткам у Статутному капіталі Товариства, визначаються цим Статутом і складають: ОСОБА_11 ціна внеску 591818 грн. 13 коп., що складає 73,43 % в капіталі; ОСОБА_9 ціна внеску 12653 грн. 61 коп., що складає 1,57 % в капіталі; ОСОБА_12 ціна внеску 201490 грн. 58 коп., що складає 25 %. 24.10.2012 на підставі протоколу № 29 позачергових загальних зборів учасників ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків-Москва» було прийнято рішення стосовно включення громадянки Ізраїлю ОСОБА_7 до складу співзасновників Товариства, розмір її частки склав 38 % статутного капіталу, а саме 1 693 265, 68 грн., яке зареєстровано 25.10.2012. 04.03.2018 на підставі протоколу № 43 позачергових загальних зборів учасників ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків-Москва» було прийнято рішення стосовно збільшення статутного капіталу та розподіл часток товариства. Відповідно до зазначеного протоколу розмір частки громадянки Ізраїлю ОСОБА_7 склав 46,2%, а саме 8 445 028,96 грн., яке зареєстровано 06.03.2018. Для реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_13 разом з іншими невстановленими особами необхідно було отримати підроблені документи від імені ОСОБА_7 , а саме акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі ТК ТОВ з ІІ фірма «Харків Москва», протокол загальних зборів учасників ТК ТОВ з ІІ фірма «Харків Москва» щодо припинення повноважень діючого директора та призначення іншого, виключення з переліку підписантів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , після чого вказані документи надати державному реєстратору для внесення відповідних змін до державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

З цією метою, діючи згідно розробленого плану, невстановлені під час досудового розслідування особи, при невстановлених обставинах та у невстановленому місці та часі, склали завідомо неправдивий документ, а саме довіреність серії ВРІ номер бланку 869103 від 24.03.2011, якою ОСОБА_16 уповноважує ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), вчиняти будь-які правочини по управлінню та розпорядженню належними їй корпоративними правами, частками у статутних капіталів, в тому числі бути її представником, як учасника (засновника) ТК ТОВ з ІІ фірма «Харків Москва» з питань державної реєстрації/перереєстрації вищевказаного Товариства, розпорядження належної їй часткою статутного капіталу ТК ТОВ з ІІ фірма «Харків Москва», в тому числі, подарувати, продати, заставити в забезпечення її зобов`язань або зобов`язань третіх осіб, обміняти тощо, з правом одержання належних їй грошей та/або майна за відчужену частку ТК ТОВ з ІІ фірма «Харків Москва», яка нібито посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_18 .

Встановлено, що приватним нотаріусом ОСОБА_18 24.03.2011 на бланку ВРІ 869103 посвідчено довіреність, відповідно до якої ОСОБА_19 (РНОКПП НОМЕР_5 ) надає право на своє представництво ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

Крім того на момент складання та посвідчення вищезазначеної довіреності, а саме 24.03.2011, громадянка Ізраїлю ОСОБА_16 не була учасником, засновником та не мала жодної частки статутного капіталу ТК ТОВ з ІІ фірма «Харків Москва».

В подальшому, з метою реалізації розробленого плану, при невстановлених обставинах, на підставі вищевказаної довіреності, ОСОБА_5 спільно з невстановленими особами здійснили виготовлення довіреності у порядку передоручення від 01.06.2021, відповідно до якої представник по довіреності ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від імені ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уповноважує громадянку України ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , бути її представником, як учасника (засновника) ТК ТОВ з ІІ фірма «Харків Москва» з питань державної реєстрації/ перереєстрації вищевказаного Товариства, розпорядження належної їй часткою статутного капіталу ТК ТОВ з ІІ фірма «Харків Москва», в тому числі, подарувати, продати, заставити в забезпечення її зобов`язань або зобов`язань третіх осіб, обміняти тощо, з правом одержання належних їй грошей та/або майна за відчужену частку ТК ТОВ з ІІ фірма «Харків Москва», яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_23 . ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими особами, діючи згідно з розробленим планом, з прямим умислом, продовжуючи свої протиправні дії з використанням заздалегідь підроблених документів, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, на підставі вказаних довіреностей склали та підписали акт приймання передачі частки (частини частки) у статутному капіталі ТК ТОВ з ІІ фірма «Харків Москва». Згідно зазначеного акту ОСОБА_16 в особі ОСОБА_22 передає, а ОСОБА_24 (громадянин Литовської Республіки) в особі ОСОБА_25 приймає частку (частину частки) у статутному капіталі ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків-Москва» у розмірі 46,2%, яка в грошовому еквіваленті становить 8 445 028 грн. 96 коп.

Відповідно до інформації відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП в Харківській області, встановлено, що в ході перевірки за національними обліками реєстру населення Литви, інформація стосовно особи з анкетними даними ОСОБА_24 не виявлена.

В подальшому, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими особами, отримавши у розпорядження вищевказані документи, діючи з прямим умислом, продовжуючи свої протиправні дії з використанням заздалегідь підроблених документів, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, у невстановлений період часу, знаходячись у м. Харкові, склали протокол загальних зборів учасників ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків-Москва» від 11.06.2021. Загальні збори проведені за участі громадянки Ізраїлю ОСОБА_7 в особі ОСОБА_22 , яка діє на підставі довіреності НРВ 666260 від 01.06.2021 за передорученням від ОСОБА_17 , який діє на підставі довіреності ВРІ 869103, розмір частки якої становить 46,2%, що в грошовому еквіваленті дорівнює 8445028,96 грн. та за участі громадянки ОСОБА_9 в особі ОСОБА_26 , який діє на підставі довіреності НМС 991340 від 18.03.2021, розмір частки у статутному капіталі Товариства становить, 15,4%, що в грошовому еквіваленті дорівнює 2817343,08 грн.

Під час проведення зборів ОСОБА_22 від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_26 від імені ОСОБА_9 були прийняті рішення про припинення повноважень Директора Товариства ОСОБА_14 , про виключення з переліку підписантів ОСОБА_14 , про виключення з переліку підписантів ОСОБА_15 , про призначення на посаду Директора Товариства ОСОБА_5 , обов`язки щодо проведення державної реєстрації змін та внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців покладено на директора Товариства. В подальшому ОСОБА_5 , призначений на посаду директора за вказаних обставин, отримавши в розпорядження протокол загальних зборів учасників ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків-Москва» від 11.06.2021, копію довіреності від ОСОБА_9 на ОСОБА_26 від 18.03.2021 завірену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_23 , копію довіреності від ОСОБА_7 на ОСОБА_17 від 24.03.2011 завірену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_23 , копію довіреності у порядку передоручення від ОСОБА_17 на ОСОБА_22 завірену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_27 , подав вказані документи державному реєстратору Малоданилівської селищної ради ОСОБА_28 з метою проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків-Москва». В подальшому, державний реєстратор ОСОБА_28 , знаходячись за місцем своєї роботи за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Мала Данилівка, вул. Ювілейна, буд. 5, 17.06.2021 о 15:40 без наявності правових підстав, прийняв рішення та здійснив у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за допомогою власного захищеного носія ключової інформації (ключа) реєстраційний запис № 055000009 щодо припинення повноважень директора ТК ТОВ з ІІ фірма «Харків Москва» ОСОБА_14 та призначення на вказану посаду ОСОБА_5 , виключення з переліку підписантів ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , та у цей же день о 17:54 здійснив реєстраційний запис № 056000009, відповідно до якого ОСОБА_16 передала ОСОБА_29 частку (частину частки) у статутному капіталі ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків-Москва» у розмірі 46,2%, яка в грошовому еквіваленті становить 8 445 028 грн. 96 коп. Наказом Міністра юстиції України № 3177/5 від 08.09.2021 вказані реєстраційні дії в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань скасовані.

Однак, ОСОБА_5 , діючи за заздалегідь розробленим планом, достовірно знаючи про те, що рішення державного реєстратора на підставі поданих ним вищевказаних документів скасовані наказом Міністра юстиції України, 22.09.2021 здійснив дві оплати за адміністративний збір за проведення державної реєстрації юридичних осіб в розмірі 680 грн. кожна, дві оплати за скорочення термінів надання послуг у сфері державної реєстрації речових прав в розмірі 3400 грн. кожна, а також здійснив оплату за адміністративний збір за проведення державної реєстрації юридичних осіб в розмірі 120 грн., в цей же день заповнив дві заяви встановленого зразка щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та органів влади) з метою внесення змін засновників (учасників), зміни керівника, зміни особи, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи та з метою проведення вказаних реєстраційних дій знову подав державному реєстратору Малоданилівської селищної ради ОСОБА_28 ті ж самі документи, а саме: протокол загальних зборів учасників ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків-Москва» від 11.06.2021, копію довіреності від ОСОБА_9 на ОСОБА_26 від 18.03.2021 завірену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріальтного округу ОСОБА_23 , копію довіреності від ОСОБА_7 на ОСОБА_17 від 24.03.2011 завірену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_23 , копію довіреності у порядку передоручення від ОСОБА_17 на ОСОБА_22 завірену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_27 . В цей же день, державний реєстратор ОСОБА_28 на підставі поданих ОСОБА_5 документів, знаходячись за місцем своєї роботи за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Мала Данилівка, вул. Ювілейна, буд. 5, 22.09.2021 о 14:39 год. без наявності правових підстав, здійснив у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за допомогою власного захищеного носія ключової інформації (ключа) реєстраційний запис № 062000009 щодо припинення повноважень директора ТК ТОВ з ІІ фірма «Харків Москва» ОСОБА_14 та призначення на вказану посаду ОСОБА_5 , виключення з переліку підписантів ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , та у цей же день о 15:22 здійснив реєстраційний запис №063000009, відповідно до якого ОСОБА_16 передала ОСОБА_29 частку (частину частки) у статутному капіталі ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків-Москва» у розмірі 46,2%, яка в грошовому еквіваленті становить 8 445 028 грн. 96 коп. Наказом Міністра юстиції України № 3687/5 від 13.10.2021 вказані реєстраційні дії в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань скасовані. Таким чином, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з невстановленими під час досудового розслідування особами, 22.09.2021, після реєстрації державним реєстратором Малоданилівської селищної ради ОСОБА_28 за адресою: Харківська область, смт Мала Данилівка, вул. Ювілейна, буд. 5, змін щодо припинення повноважень директора ТК ТОВ з ІІ фірма «Харків Москва» ОСОБА_14 та призначення на вказану посаду ОСОБА_5 , а також змін, щодо передачі від ОСОБА_7 до ОСОБА_30 частки (частину частки) у статутному капіталі ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків-Москва» у розмірі 46,2%, яка в грошовому еквіваленті становить 8 445 028 грн. 96 коп. в державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, протиправно набули право власності на 46,2% частки статутного капіталу ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків-Москва», шляхом вчинення правочину з використанням підроблених документів, отримавши в подальшому можливість одноосібно розпорядитися зазначеним майном, тим самим законному власнику вищевказаного майна громадянці Ізраїлю ОСОБА_31 заподіяно велику шкоду у розмірі 8 445 028 (вісім мільйонів чотириста сорок п`ять тисяч двадцять вісім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок відповідно до висновку судової економічної експертизи, тобто у розмірі, що на момент вчинення кримінального правопорушення перевищує п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

03 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України, тобто у протиправному заволодінні майном підприємства, у тому числі часткою засновника, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, які заподіяли велику шкоду.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме: витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 18.06.2021; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_32 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_28 ; протоколом тимчасового доступу до реєстраційної справи № від 22.09.2021; заявою щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та органів влади) від 21.09.2021 за підписом ОСОБА_5 ; протоколом загальних зборів учасників ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків-Москва» від 11.06.2021; квитанцією про оплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації за підписом ОСОБА_5 від 22.09.2021, 18.03.2021; фотокопією довіреності від ОСОБА_9 на ОСОБА_26 фотокопією довіреності від ОСОБА_7 на ОСОБА_17 від 24.03.2011; копією довіреності ОСОБА_17 на ОСОБА_22 від 01.06.2021; заявою щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та органів влади) від 21.09.2021 за підписом ОСОБА_5 ; актом приймання-передачі частки у статутному капіталі ТК ТОВ з ІІ фірми «Харків-Москва» від ОСОБА_7 до ОСОБА_33 від 11.06.2021; копією довіреності від ОСОБА_24 на ОСОБА_25 від 12.02.2021; перекладом довіреності від ОСОБА_24 на ОСОБА_25 від 12.02.2021; висновком судової почеркознавчої експертизи №12 від 23.04.2025; висновком судової почеркознавчої експертизи №7938 від 03.07.2025; висновк судової почеркознавчої експертизи №10279 від 24.07.2025; іншими матеріалами в їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст. 12 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, долученими до клопотання та наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у сфері господарської діяльності та у випадку визнання останнього винним, передбачає можливість призначення покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, тому знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, може вчинити дії направлені на переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність вищевказаного ризику; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказане підтверджується тим, що на теперішній час органом досудового розслідування не встановлені усі обставини кримінального правопорушення, а тому є підстави вважати, що підозрюваний може знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_5 , наявністю потерпілого та свідків, яким відомі обставини вчинення злочину, показання яких відкриті підозрюваному, з зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону та інше. У зв`язку з чим при обранні ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, останній буде мати можливість впливати на них з метою спонукання давати неправдиві показання, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 може інформувати про хід досудового розслідування інших невстановлених осіб кримінального правопорушення, що може зашкодити об`єктивному та повному розслідуванню кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За таких обставин у слідства є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою з визначенням розміру застави враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, розмір шкоди становить 8 445 028, 96 грн, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, орган досудового розслідування вважає, що з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків, слід призначити заставу у розмірі який перевищує 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 2788 (двох тисяч сімсот вісімдесят вісім) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 8442064 гривень

Прокурор у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні причетність до інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав, по суті повідомлення про підозру зазначив, що ним здійснювалась законна діяльність при зверненні до реєстратора, наразі його мама та він тримається під вартою, через маму на нього чиниться тиск, однак яким чином не повідомив. Заперечував щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з розміром застави про яку просить прокурор у клопотанні, оскільки має міцні соціальні зв`язки, двох дітей, має постійне місце реєстрації та проживання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, зазначив, що клопотання є необґрунтованим, органом досудового розслідування наданими доказами не доведено обґрунтованість пред`явленої підозри його підзахисного, зазначив, що ОСОБА_5 здійснювалась господарська діяльність передбачена вимогами чинного законодавства, тому говорити про наявність ознак складу кримінального правопорушення не можливо, крім того, докази на які посилається сторона обвинувачення та долучені до клопотання не містять відомості про причетність його підзахисного та відповідну кваліфікацію в його діях, відсутній склад кримінального правопорушення, крім того стороною обвинувачення не доведено існування зазначених у клопотанні ризиків, ризики зазначені у клопотанні є лише припущеннями сторони обвинувачення, які недоведені доказами. Вказав, що підзахисний має дві вищі освіти, має на двох дітей, має міцні соціальні зв`язки, крім того органом досудового розслідування не доведено не можливість застосування до підозрюваного з урахуванням відомостей про його особу інших запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою, не обґрунтовано зазначено у клопотанні розмір застави, на підставі зазначеного просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а у випадку задоволення клопотання визначити розмір застави передбачений вимогами КПК.

Вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали клопотання, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. 183, 331 КПК України, суд доходить наступного висновку.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Слідчими СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.06.2021 № 0000270, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2 КК України.

03 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України, тобто у протиправному заволодінні майном підприємства, у тому числі часткою засновника, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, які заподіяли велику шкоду.

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 07 серпня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, які перелічені вище у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України.

У світлі обставин цього кримінального провадження досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність «обґрунтованої підозри».

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження чи продовження строку його дії, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Висновок про обґрунтованість підозри не констатує винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та відповідно не порушує принципу «презумпції невинуватості».

Щодо наявності ризиків.

Частиною 5 ст. 9 КПК визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Прецедентне право Європейської конвенції з прав людини сформулювало підстави, за наявності яких допускається безперервне тримання особи під вартою.

До цих підстав віднесені: наявність ризику, що підозрюваний не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tiron v. Romania, § 37; Smirnova v. Russia, § 59; Piruzyan v. Armenia, § 94).

Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він наскільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення особи. (Panchenko v. Russia, § 106).

Вказаний ризик підлягає врахуванню у світлі таких чинників, як характер людини, його моральні принципи, місце мешкання, робота, сімейні зв`язки та будь-які інші зв`язки з країною, у якій ведеться її переслідування. (Becciev v. Moldova, § 58).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Clooth v. Belgium» серйозність звинувачень може примусити судові органи помістити обвинуваченого під варту з метою попередження спроб подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб цей ризик був очевидним, а захід таким, що відповідає обставинам справи, зокрема, минулому та особі обвинуваченого.

Вказані підстави враховані у національному законодавстві.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати проведенню досудового слідства та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, може вдатися до відповідних дій. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Водночас, окрім врахування ступеня тяжкості кримінального правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_5 не залишається поза увагою слідчого судді те, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Також вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Наведені вище обставини у сукупності дають підстави стверджувати, що підозрюваний у разі не обрання йому запобіжного заходу, який належним чином не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків, зможе за необхідності переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Співставлення негативних для підозрюваного наслідків переховування у виді його покарання у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, із засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

У свою чергу сторона захисту не змогла навести достатні аргументи того, щоб взагалі виключити такий ризик.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на потерпілого, свідків, підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Наведені обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

Також, слідчим суддею взято до уваги твердження сторони обвинувачення щодо наявності ризику знищення, спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Як встановлено під час судового засідання, на цей час досудове розслідування кримінального провадження триває, вирішується питання про проведення низки слідчих дій, з метою отримання доказів, з урахуванням механізму злочинної діяльності.

На підставі вказаного, слідчий суддя доходить висновку про доведеність стороною обвинувачення наявності та актуальності ризику знищення, спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження на час розгляду клопотання.

Щодо ризику перешкоджати іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, дані ризики не доведені стороною обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховування від органів досудового розслідування та суду; 2) знищення, приховання або спотворення документів, речей, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, 3) незаконного впливу на потерпілого та свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 належать до категорії тяжких, у зв`язку з наявністю встановлених у судовому засіданні ризиків, слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особисте зобов`язання, особиста порука або ж домашній арешт не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи учасників, відомості про особу підозрюваного, який має зі слів вищу освіту, має дітей, має постійне місце проживання, є раніше не судимою особою, проте з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, виходячи з високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, з урахуванням високого ступеня суспільної небезпеки інкримінованих кримінальних правопорушень, оскільки, власність перебуває під охороною держави відповідно до Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним, дані обставини не можуть бути достатнім стримуючим фактором, який міг би беззаперечно нівелювати або зменшити наявні ризики, оскільки наявні обставини не стали для нього тим стримуючим фактором від дій, які йому інкримінуються органом досудового розслідування.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує відомості про особу підозрюваного, однак такі відомості не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги вагомість наявних даних про причетність до вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання яке може бути застосовано, відомостей про особу підозрюваного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують перелічені вище ризики.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 вказав на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі. Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Оцінюючи сукупність обставин,а саме:вагомість наявних доказів про причетність до вчинення ОСОБА_5 тяжкого, корисного кримінального правопорушення проти власності, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 58 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 листопада 2025 року включно.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути застосований у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання.

Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Застава не має компенсаторної функції. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього.

У висновках Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні «Істоміна проти України» (Istomina v. Ukraine) від 13.01.2022, зазначається, що при встановленні у «виключних випадках» більшого розміру застави, таке рішення має передбачати ретельний аналіз обставин справи для обґрунтування її «виключного» характеру, а також здійснення ретельної оцінки всіх відповідних факторів, у тому числі спроможність сплатити визначений розмір застави.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання щодо розміру застави, слідчий суддя з урахуванням майнового та соціального стану підозрюваного, який підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, доведених ризиків, розміру завданої шкоди, приходить до висновку, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Даних про те, що підозрюваний мав суттєвий дохід або майно у клопотанні не наведено та доказами не підтверджено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків має бути призначений у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп, ця сума є значною та, на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити виконання належної процесуальної поведінки з боку підозрюваного.

На переконання слідчого судді, визначений розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та в той же час є таким, що відповідає вимогам ст.ст. 178, 182, 183 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на неї процесуальні обов`язки, та не є явно непомірним, враховуючи майновий стан підозрюваної особи та його близькими особами.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим, експертами у цьому провадженні з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або місця роботи; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000270 від 19.06.2021 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк 58 (п`ятдесят вісім) днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 листопада 2025 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з 05 вересня 2025 року до 03 листопада 2025 року.

Встановити строк дії даної ухвали до 03 листопада 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп, яка може бути внесена як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок :

ТУ ДСА України у Харківській області (Отримувач коштів (одержувач): ТУ ДСА України у Харківській області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249; Банк отримувача (одержувача): ДКСУ м. Київ; Код банку отримувача (МФО одержувача): 820172; Рахунок отримувача (Р/р): UA0006674; призначення платежу застава) до сплину терміну тримання під вартою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим, експертами у цьому провадженні з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк 2 місяці.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Київський районний суд м.Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження та керівнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1