Провадження № 1-кс/947/6664/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000155 від 21.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 21.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, організована група осіб організувала канал контрабандного переміщення наркотичних засобів в особливо великих розмірах через державний кордон України до країн Європейського Союзу.

Крім того, 09.05.2025 в 00:56 хв. за адресою: м. Одеса, 2-ий Локомотивний провулок, 30 затримано громадянина Туреччини, який мав при собі 15 брикетів з наркотичною речовиною - героїн, яку зберігав з метою збуту.

В ході досудового розслідування 09.05.2025 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затримано: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за національністю турок, громадянина Туреччини, не жонатий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено:

-грошові кошти у розмірі 6670 грн (6 купюр номіналом по 1000 грн, 3 купюри номіналом по 200 грн, 1 купюра номіналом 10 грн, 1 купюра номіналом 20 грн);

-грошові кошти у розмірі 700 доларів США (7 купюр номіналом 100 доларів США);

-3 банківські картки «ПриватБанк»: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ;

-банківська картка «Монобанк» (цифри затерті);

-мобільний телефон марки «Айфон 11 Pro max» (пароль НОМЕР_4 );

-мобільний телефон марки «Айфон XS» (пароль НОМЕР_5 ).

09.05.2025 на підставі постанови слідчого вилучене майно визнано речовим доказом в рамках означеного кримінального провадження.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що Підставою для накладення арешту на майно згідно п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є наявність розумних підозр, які свідчать про те що вказані предмети є доказами у вказаному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Прокурор на адресу суду скерував заяву про розгляд клопотання за його відсутності, згідно якої він просив клопотання задовольнити.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 також звернувся із заявою про розгляд клопотання за його відсутності, при цьому, просив врахувати заперечення, подані через канцелярію суду. Так, представник власника майна зазначає, що клопотання про арешт майна є необґрунтованим, стороною обвинувачення не підтверджено документально того, що вилучене майно може бути використано як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Відповідно до чого, заперечував проти задоволення такого клопотання та вважав, що воно має бути повернуто слідчому.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи заяви від сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України

09.05.2025 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході затримання у останнього було вилучено означене у клопотанні майно.

Слідчий суддя враховує доводи слідчого у клопотанні та приходить до переконання з приводу того, що вилучені мобільні телефони затриманого ОСОБА_7 можуть містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій, у тому числі й зв`язків власника таких технічних пристроїв з іншими, ймовірно причетними до вчинення кримінальних правопорушень, особами.

Відносно вилученого майна слідчий суддя приходить до переконання, що вочевидь наразі існує необхідність в його додатковому дослідженні. Результати проведення огляду таких технічних пристроїв можуть стати підставою для прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити або спростувати робочу наразі версію сторони обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя враховує специфіку кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування, а також те, що наразі власник вилученого майна був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні криімнального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що є корисливим. Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що вилучені грошові кошти могли бути отримані внаслідок вчинення інкримінованих Омеру Ахмету кримінально-караних дій, а банківські картки можуть містити інформацію щодо руху коштів, ймовірно отриманих злочинним шляхом.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 09.05.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України.

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-грошові кошти у розмірі 6670 грн (6 купюр номіналом по 1000 грн, 3 купюри номіналом по 200 грн, 1 купюра номіналом 10 грн, 1 купюра номіналом 20 грн);

-грошові кошти у розмірі 700 доларів США (7 купюр номіналом 100 доларів США);

-3 банківські картки «ПриватБанк»: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ;

-банківська картка «Монобанк» (цифри затерті);

-мобільний телефон марки «Айфон 11 Pro max» (пароль НОМЕР_4 );

-мобільний телефон марки «Айфон XS» (пароль НОМЕР_5 ).

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1