КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/1331/23 Головуючий І-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1254/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 , захисника в режимі

відеоконференції - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2024 року відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шяуляй, Литва, розлученого, на утриманні дітей не має, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:29.05.2018 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;22.11.2018 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;16.01.2019 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 22.11.2018 року виконується самостійно, звільненого 09.07.2021 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим, остаточно у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 11 січня 2024 року.

Зараховано до строку покарання час перебування під вартою в місцях попереднього ув`язнення з 07.02.2023 року по 10.01.2024 року з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до набрання вироком законної сили, утримуючи в ДУ «Київський СІЗО».

Цивільний позов АТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 31 779 грн. 67 коп. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь АТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії завдану матеріальну шкоду в розмірі 10 686 (десять тисяч шістсот вісімдесят шість) грн. 35 коп.

Цивільний позов АТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6 695 (шість тисяч шістсот дев`яносто п`ять) грн. 43 коп. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь АТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії завдану матеріальну шкоду в розмірі 2 184 (дві тисячі сто вісімдесят чотири тисячі) грн. 75 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів та стягнення процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду, близько 01 години 00 хвилин 05 грудня 2022 року ОСОБА_7 проходив повз під`їзд № 4 будинку № 45 по вулиці Героїв Крут в місті Біла Церква, Київської області, де у нього виник протиправний умисел на викрадення майна, яке знаходиться в підвальному приміщенні та реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 зайшов до підвального приміщення вищевказаного під`їзду та, використовуючи ніж, який мав при собі, від`єднав кабелі зв`язку: ТПП 50x2x0.5 довжиною 90 метрів, загальною вартістю 3 514 гривень 53 копійки та ТПП 20x2x0,4 довжиною 54 метри, загальною вартістю 535 гривень 53 копійки, тим самим викравши їх і помістив вказані кабелі до поліетиленових пакетів, які мав при собі.

В подальшому, ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 4 050 гривень 06 копійок.

Крім цього, близько 01 години 00 хвилин 12 грудня 2022 року ОСОБА_7 проходив повз під`їзд №1 будинку №42 по вулиці Зенітного полку в місті Біла Церква, Київської області, де у нього виник протиправний умисел на викрадення майна, яке знаходиться в підвальному приміщенні та реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 зайшов до підвального приміщення вищевказаного під`їзду та, використовуючи ніж, який мав при собі, від`єднав кабелі зв`язку: ТПП 50x2x0.4 довжиною 40 метрів, загальною вартістю 1 000 гривень 80 копійок, ТПП 20x2x0.4 довжиною 113 метрів, загальною вартістю 1 120 гривень 63 копійки та ТПП 10x2x0,4 довжиною 47 метрів, загальною вартістю 236 гривень 29 копійок, тим самим викравши їх і помістив вказані кабелі до поліетиленових пакетів, які мав при собі.

В подальшому, ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 2357 гривень 72 копійки.

Крім того, близько 02 години 00 хвилин 12 грудня 2022 року ОСОБА_7 проходив повз під`їзд № 2 будинку № 36 по вулиці Зенітного полку в місті Біла Церква, Київської області, де у нього виник протиправний умисел на викрадення майна, яке знаходиться в підвальному приміщенні та реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 зайшов до підвального приміщення вищевказаного під`їзду та використовуючи ніж, який мав при собі, від`єднав кабелі зв`язку: ТПП 50x2x0.4 довжиною 62 метри, загальною вартістю 1 551 гривня 25 копійок, ТПП 30x2x0.4 довжиною 30 метрів, загальною вартістю 444 гривні 21 копійка, ТПП 20x2x0.4 довжиною 109 метрів, загальною вартістю 1 080 гривень 96 копійок та ТПП 10x2x0,4 довжиною 17 метрів, загальною вартістю 85 гривень 46 копійок, тим самим викравши їх і помістив вказані кабелі до поліетиленових пакетів, які мав при собі.

В подальшому ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 3 161 гривня 88 копійок.

Крім цього, близько 20 години 00 хвилин 15 грудня 2022 року ОСОБА_7 проходив повз під`їзд № 1 будинку № 8 по вулиці Рибна в місті Біла Церква, Київської області, де у нього виник протиправний умисел на викрадення майна, яке знаходиться в підвальному приміщенні та реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 зайшов до підвального приміщення вищевказаного під`їзду та використовуючи ніж, який мав при собі, від`єднав кабелі зв`язку: ТПП 50x2x0.4 довжиною 6 метрів, загальною вартістю 150 гривень 12 копійок, ТПП 30x2x0.4 довжиною 50 метрів, загальною вартістю 740 гривень 34 копійки та ТПП 10x2x0,4 довжиною 45 метрів, загальною вартістю 226 гривень 23 копійки, тим самим викравши їх і помістив вказані кабелі до поліетиленових пакетів, які мав при собі.

В подальшому, ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 1116 гривень 69 копійок.

Крім цього, в середині січня 2023 року у вечірній час (точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_7 проходив повз під`їзд №2 будинку №56А по проспекту Незалежності в місті Біла Церква, Київської області, де у нього виник протиправний умисел на викрадення майна, яке знаходиться в підвальному приміщенні та реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 зайшов до підвального приміщення вищевказаного під`їзду та, використовуючи ніж, який мав при собі, від`єднав кабелі зв`язку: ТПП 50x2x0.4 довжиною 26 метрів, вартістю 650 гривень 52 копійки, ТПП 20x2x0.4 довжиною 27 м, вартістю 267 гривень 76 копійок, тим самим викравши їх.

В подальшому, ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 918 гривень 28 копійок.

Разом з цим, в середині січня 2023 року у вечірній час (точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_7 проходив повз під`їзд №4 будинку №30 по проспекту Незалежності в місті Біла Церква, Київської області, де у нього виник протиправний умисел на викрадення майна, яке знаходиться в підвальному приміщенні.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 зайшов до підвального приміщення вищевказаного під`їзду та, використовуючи ніж, який мав при собі, від`єднав кабелі зв`язку: ТПП 50x2x0.4 довжиною 9 метрів, вартістю 225 гривень 18 копійок, ТПП 20x2x0.4 довжиною 30 метрів, вартістю 297 гривень 51 копійка, тим самим викравши їх.

В подальшому, ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 522 гривні 69 копійок.

Окрім того, близько 22 години 30 хвилин 07 лютого 2023 року ОСОБА_7 проходив повз під`їзд № 2 будинку № 26 по вулиці Східна в місті Біла Церква, Київської області, де у нього виник протиправний умисел на викрадення майна, яке знаходиться в підвальному приміщенні та реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 зайшов до підвального приміщення вищевказаного під`їзду та, використовуючи пилку, яку знайшов біля входу до підвального приміщення, від`єднав кабелі зв`язку: ТПП 20x2x0.4 довжиною 75 метрів, загальною вартістю 743 гривні 78 копійок, частину з яких помістив під сходи, які ведуть до підвального приміщення за вказаною адресою.

Однак з причин, що не залежали від його волі, свій умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна до кінця не довів, тобто не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був виявлений та затриманий на місці вчинення злочину працівниками Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

Захисник ОСОБА_8 не погоджуючись з вироком суду подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, визнати ОСОБА_7 невинуватим та виправдати за обвинуваченням ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст. 185 КК України, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК Українина підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

На обґрунтування своїх доводів захисник зазначає, що обвинувачений визнав вину, цивільний позов та щиро покаявся, зробив належні висновки у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в кримінальному провадженні № 0003196 від 06.12.2022 року. У кримінальному провадженні № 0000187 від 16.01.2023 року вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_7 не визнав, оскільки в провадженні відсутні докази на підтвердження його вини.

Зазначає, що після затримання та перебування в ізоляторі тимчасового утримання, ОСОБА_7 визнав вчинення ним кримінальних правопорушень під час допиту працівниками поліції 08.02.2023 року та 25.02.2023 року у зв`язку з застосуванням до нього недозволених методів досудового слідства. Вважає, що наявні у провадженні № 0000187 від 16.01.2023 року докази є недопустимими. На думку сторони захисту, показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не спростовують та не підтверджують вину обвинуваченого.

Крім того, захисник вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, та враховуючи пом`якшуючі покарання обставини і конкретні обставини у провадженні, положення статей 50,65 КК України необґрунтовано не застосував положення ст.75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю доказів його вини та відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Зазначає, що не має жодного відношення до вчинення кримінальних правопорушень в період з 11.01.2023 року по 12.01.2023 року, за які суд ухвалив вирок та посилається на недостатні і неналежні докази (згідно вимог статей 85, 86, 87, 94 КПК України), які навіть у сукупності не вказують жодним чином на його причетність до вищезазначеного злочину.

На думку апелянта, суд ухвалив оскаржуваний вирок, посилаючись лише на протокол проведення слідчого експерименту від 15.03.2023 року та доданий до нього диск з відеозаписом, де ОСОБА_7 визнав свою вину під психологічним тиском слідчих органів без присутності захисника. Вважає, що внаслідок протиправних дій слідчих органів він визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а саме епізоди від 05.12.2022 року, 12.12.2022 року,15.12.2022 року. Стверджує, що суд не звернув увагу на обставини, що вказують на штучне створення доказів правоохоронними органами, зокрема, такими є показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 .

Зазначає про те, що крадіжка кабелю зв`язку відбулась ще до появи ОСОБА_7 біля буд.26 по вул. Східна та він мав відрізати кабель, поділити його на дві частини, скрутити, зв`язати кабель та винести одну частину кабелю до сходової клітини та повернутись до другої частини кабелю. І все це зробити з кабелем довжиною 75 м, не більше ніж за 1-5 хвилин.

Звертає увагу, що згідно висновку експерта судово-трасологічної експертизи №СЕ-19/111-23/8025-Д від 16.02.2023, сліди були залишені на кабелі не тим фрагментом ножівки, що нібито, згідно протоколу затримання особи підозрюваної у вчинені злочину від 08.02.2023 р. з доданим до нього диском з відеозаписом, була вилучена у ОСОБА_7 .

Обвинувачений зазначає, що докази, на яких ґрунтується обвинувачення були здобуті незаконним шляхом, внаслідок порушення його прав, передбачених Конституцією України та ґрунтувалась на штучно створених доказах, на що вказує і той факт, що стороною обвинувачення як доказ вини у вчиненні замаху на крадіжку кабелю з підвального приміщення по вул. Східній, 26 м. Біла Церква, надано протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2023 р., у якому зафіксовано факт впізнання свідком ОСОБА_16 . ОСОБА_7 , як особу, яку від бачив близько 20 год. 07.02.2023 р. біля буд.№26 по вул. Східна в м. Біла Церква. Однак у судовому засіданні, при допиті свідка ОСОБА_16 , останній заперечив факт проведення з ним впізнання та пояснив, що підписував багато процесуальних документів по своїй справі та допустив, що міг підписати протокол впізнання, який було умисно підкладено службовими особами правоохоронних органів.

Представник потерпілого ПАТ «Укртелеком» подав заперечення на апеляційні скаргизахисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , в яких просить апеляційні скарги визнати необґрунтованими та залишити без задоволення. Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2024 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Частиною 2 ст. 394 КПК України передбачено, що судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 цього Кодексу. Так, урахувавши думку обвинуваченого, який не оспорював фактичні обставини крадіжки за епізодами від 05.12.2022р, 12.12.2022р. з будинку АДРЕСА_2 , 12.12.2022р. з будинку АДРЕСА_3 , а також від 15.12.2022 року, думку прокурора та захисника, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочинів, які ніким не оспорюються. Враховуючи, що в апеляційній скарзі обвинуваченого ставиться питання про заперечення обставин за епізодами від 05.12.2022р, 12.12.2022р. з будинку АДРЕСА_2 , 12.12.2022р. з будинку АДРЕСА_3 , а також від 15.12.2022 року, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду в суді першої інстанції, то апеляційний суд в цій частині доводів апеляійної скарги не перевіряє.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені крадіжок в середині січня 2023 року з будинку №56А по проспекту Незалежності, з будинку №30 по проспекту Незалежності в місті Біла Церква, Київської області, замаху на крадіжку 07.02.2023 з будинку № 26 по вул. Східній, в м. Біла Церква, Київської області обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені наявними доказами у їх сукупності та дослідженими судом показаннями, письмовими матеріалами справи, протоколами слідчих дій з додатками у вигляді технічних носіїв; висновками судових експертиз.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дослідив докази, як кожний окремо так і в їх сукупності, та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 07.02.2023 року незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, зібраним доказам надано правильну оцінку та висновок суду про доведеність вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 в середині січня 2023 року двох епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованим.

Разом з тим, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений в статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як вбачається з матеріалів справи, інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення за ч.4 ст.185 КК України вчинені за епізодами від 12 грудня 2022 року, близько 01 години 00 хвилин та завдано потерпілому АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 2357 гривень 72 копійки; від 15 грудня 2022 року та завдано потерпілому АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 1116 гривень 69 копійок; від середини січня 2023 року у вечірній час (точної дати та часу не встановлено) та завдано потерпілому АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 918 гривень 28 копійок; від середини січня 2023 року у вечірній час (точної дати та часу не встановлено) та завдано потерпілому АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 522 гривні 69 копійок. Крім того, інкримінованим кримінальним правопорушенням за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України від 07 лютого 2023 року ОСОБА_7 міг завдати потерпілому АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 743 гривні 78 копійок.

Зважаючи, що ОСОБА_7 вчинив крадіжки в 2022 та 2023 роках, тому слід керуватись ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік», ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2022 року становить 2481 гривні, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1240,5 грн. на 2022 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч.2 КУпАП) становить 2481 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2023 року становить 2684 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1342 грн. на 2023 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч.2 КУпАП) становить 2684 грн.

Тобто, з 09.08.2024 сума викраденого майна, яка не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Таким чином, з огляду на зміст положення Податкового кодексу України та Закону №3460-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив у 2022 році 2481 грн.; у 2023 році 2684 грн.

Відповідно до матеріалів справи, діями ОСОБА_7 за епізодами від 12 грудня 2022 року, близько 01 години 00 хвилин було заподіяно потерпілому АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 2357 гривень 72 копійки; від 15 грудня 2022 року було заподіяно потерпілому АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 1116 гривень 69 копійок; від середини січня 2023 року у вечірній час (точної дати та часу не встановлено) було заподіяно потерпілому АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 918 гривень 28 копійок; від середини січня 2023 року у вечірній час (точної дати та часу не встановлено) було заподіяно потерпілому АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 522 гривні 69 копійок; за епізодом від 07 лютого 2023 року могло бути заподіяно потерпілому АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 743 гривні 78 копійок.

Таким чином, вартість викраденого ОСОБА_7 становила відповідно 2357 гривень 72 копійки, 1116 гривень 69 копійок, 918 гривень 28 копійок, 522 гривні 69 копійок та 743 гривні 78 копійок, тобто була меншою за розміром, з якого відповідно до Закону №3460-IX та положення Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 цього Кодексу.

ОСОБА_7 не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за епізодами від 12 грудня 2022 року, від 15 грудня 2022 року, від середини січня 2023 року у вечірній час (точної дати та часу не встановлено), від середини січня 2023 року у вечірній час (точної дати та часу не встановлено) та за епізодом від 07 лютого 2023, за пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Відповідно до вимог ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Оскільки встановлені обставини, передбачені п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, то обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 за епізодами від 12 грудня 2022 року, від 15 грудня 2022 року, від середини січня 2023 року у вечірній час (точної дати та часу не встановлено), від середини січня 2023 року у вечірній час (точної дати та часу не встановлено) та за епізодом від 07 лютого 2023, підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження.

Щодо епізодів від 05 грудня 2022 року, близько 01 години 00 хвилин та від 12 грудня 2022 року, близько 02 години 00 хвилин, то вони не підпадають під дію закону, яким скасовується кримінальна відповідальність. Відповідно до матеріалів справи, діями ОСОБА_7 05 грудня 2022 року, близько 01 години 00 хвилин було заподіяно АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 4 050 гривень 06 копійок та 12 грудня 2022 року, близько 02 години 00 хвилин було заподіяно АТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 3 161 гривня 88 копійок, що є більшим за 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що діяв на час вчинення кримінальних правопорушень, отже вказане діяння не підпадає під дію Закону №3886-IX, що є підставою для притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.185 КК України.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст.65 КК України та роз`яснень, наведених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому виду та розміру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та взяв до уваги, що ОСОБА_7 вчинив два тяжких умисних злочини, один з яких є незакінченим проти власності (ч.4 ст. 185 КК України),при цьому всього мало місце 7 епізодів злочинної діяльності. Суд також врахував наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді майнової шкоди, яка на час розгляду справи не відшкодована, те, що ОСОБА_7 раніше судимий, в тому числі за скоєння злочину проти власності, за що відбував покарання у виді позбавлення волі. Після звільнення 09.07.2021 по відбуттю строку покарання через нетривалий час знову скоїв ряд злочинів проти власності. За місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка скоює кримінальні правопорушення, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Разом з тим, враховуючи, що у зв*язку з декриміналізацією кримінальних правопорушень за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України та 4 епізодів за ч.4 ст. 185 КК України, обсяг обвинувачення зменшився, колегія вважає за можливе пом*якшити покарання, призначене ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України, визначивши його в розмірі 5 років позбавлення волі. Одночасно підлягає виключенню з вироку посилання на призначення покарання за ч.1 ст. 70 КК України.

Водночас, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, як просив захисник в апеляційній скарзі, зважаючи на характер вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого.

Отже, за наведених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції його від суспільства та призначення реального строку покарання за ч.4 ст.185 КК.

Саме такий вид та розмір покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Таким чином апеляційні скарги обвинуваченого та захисника підлягають частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначеного покарання за ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а також за епізодами від 12 грудня 2022 року близько 01 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 ; 15 грудня 2022 року; середини січня 2023 року за адресою: АДРЕСА_4 ; середини січня 2023 року за адресою: АДРЕСА_4 за ч.4 ст. 185 КК України і в цій частині кримінальне провадження закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цей же вирок змінити, пом`якшивши покарання, призначене ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Виключити з вироку посилання суду на застосування ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3