Справа № 639/3554/25
Провадження № 1-кп/639/307/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Харків

Колегія суддів Новобаварського районного суду міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 24.03.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000375 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Новобаварського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 24.03.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000375 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , останній перебуваючи на свободі може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що 20.02.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 25 днів, тобто до 15.03.2025 року включно, без визначення розміру застави.

В подальшому ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва від 12.03.2025 року та 10.04.2025 року відносно ОСОБА_6 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.06.2025 року включно.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким умисним злочином проти основ національної безпеки України, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

При вирішенні клопотання прокурора судова колегія враховує існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі може:

- переховуватись від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду. Крім цього обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлює незворотність настання покарання, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, що свідчить про те, що він може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце свого мешкання та почати переховуватись від суду;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час стороною обвинувачення не встановлені усі можливі спільники ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали йому відому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб. Крім того, враховуючи підтримку ОСОБА_6 протиправної діяльності російських окупаційних військ, в разі загострення воєнних дій на території України існує ймовірність його сприяння представникам рф в проведенні підривної діяльності на шкоду державній безпеці України та перешкоджанню провадженню іншим чином;

- вчинити інші кримінальні правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується. Наявність вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке полягало у наданні представникам країни агресора відомостей щодо місцезнаходження Збройних Сил України за грошову винагороду шляхом використання мережі Інтернет, у зв`язку із чим може продовжити вчинення інкримінованого йому злочину або вчиняти інші протиправні дії проти України.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 3) репутацію обвинуваченого, який раніше не судимий; 4) даних про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований та законних джерел доходів немає, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, тобто немає міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, що свідчить про те, що ОСОБА_6 в будь-який момент може покинути місце свого проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 111 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Обставин про зменшення або відсутність вказаних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані при обранні запобіжного заходу, судом на теперішній час не встановлено.

За вищенаведених обставин інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, переховування від суду.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 01 серпня 2025 року.

При цьому, враховуючи суть обвинувачення за ч. 2 ст. 111 КК України, яке інкримінується ОСОБА_6 та положення абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів не визначає розмір застави у кримінальному провадженні як альтернативний запобіжний захід.

Крім того, під час судового засідання колегією суддів поставлено на обговорення питання про етапування ОСОБА_6 з ДУ «Київський слідчий ізолятор» до ДУ «Харківський слідчий ізолятор», з метою надання можливості обвинуваченому брати участь у розгляді справи безпосередньо у залі судових засідань.

Прокурор ОСОБА_5 вважав можливим етапувати обвинуваченого до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти його етапування до Харківського СІЗО через загрозу життю його родині, яка проживає у м. Харкові.

Захисник ОСОБА_7 підтримала думку свого підзахисного.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 90 КВК України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України, суд, який розглядає кримінальне провадження, має право вирішити питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі у зв`язку з розглядом справи в суді.

Пунктом 4 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що питання, пов`язане із тимчасовим залишенням засудженого у слідчому ізоляторі вирішується судом.

На теперішній час ОСОБА_6 утримується під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

На підставі вищевикладеного, з метою дотримання положень статей 2, 28 КПК України, своєчасного розгляду справи по суті, забезпечення безпосередньої участі обвинуваченого у розгляді даного кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне етапувати обвинуваченого з Державної установи «Київський слідчий ізолятор» до Державної установи «Харківській слідчий ізолятор» з подальшим його залишенням у цій установі для розгляду даного кримінального провадження по суті.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 315, 369-372, 376, 392, 537 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , строком на 60 днів, тобто до 01 серпня 2025 року включно.

Етапувати обвинуваченого ОСОБА_6 з Державної установи «Київський слідчий ізолятор» до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На період проведення судового розгляду по кримінальному провадженню №0000375 від 24.03.2025 обвинуваченого ОСОБА_6 залишити у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали для виконання направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Про прибуття обвинуваченого до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» повідомити Новобаварський районний суд міста Харкова.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3