Справа № 157/238/25
Провадження № 1-кп/157/96/25
УХВАЛА

07 серпня 2025 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000831 від 15.11.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

На розгляді у Камінь-Каширському районному суді Волинської області перебуває кримінальне провадження № 0000831 від 15.11.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України.

07.08.2025 прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів без визначення розміру застави, яке мотивує тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у незаконному проникненні до житла ОСОБА_6 , спричиненні їй умисного легкого тілесного ушкодження та її зґвалтуванні, вчиненому повторно. Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні зібраними та дослідженими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження.

ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області 18.11.2024 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який неодноразово продовжено.

Крім цього, 03.07.2025 ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків. Однак обвинувачений покладені на нього обов`язки не виконав, а тому 09.07.2025 ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду йому змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою до 08.08.2025 року.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України надалі продовжують мати місце ризики, передбачені у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які в судовому засіданні ще не допитані, є односельчанами та сусідами обвинуваченого; може застосовувати насильство і залякування потерпілої, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 вже неодноразово засуджений за чинення злочинів проти статевої свободи громадян, тому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обставини підтверджують, що ОСОБА_4 має стійку направленість на вчинення протиправної поведінки, обрання більш м`якого запобіжного заходу не може забезпечити припинення його злочинної діяльності та ризику переховуватися від суду.

При цьому, щодо ОСОБА_4 в липні 2025 року вже був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і обов`язки, покладені судом, він порушив, тому до нього моливо застосувати тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 на утриманні нікого не має, ніде не працює, має не зняту та непогашену судимість за скоєння умисних злочинів проти статевої свободи та недоторканості особи, зловживає алкогольними напоями, за місцем проживання характеризується негативно, кримінальні правопорушення вчинені ним в умовах воєнного стану та за наявності обставин, що обтяжують покарання, зокрема щодо особи похилого віку. Обставини, що пом`якшують покарання, відсутні.

Вини у вчиненні ним інкримінованих діянь обвинувачений не визнає. Всі вищезазначені факти свідчать про вперте небажання ОСОБА_7 дотримуватись правил та норм поведінки в суспільстві, відсутності моральних якостей та психологічних установок на дотримання вимог діючого правопорядку, впевненість у безкарності своїх дій та про наявність вищевказаних ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому, з часу слухання кримінального провадження в суді, обвинувачений не покаявся, вини не визнав, вибачення за вчинені кримінальні правопорушення у потерпілої ОСОБА_6 не попросив, будь-якої шкоди не відшкодував, хоча зізнався, що самовільно проник до будинку в нічний час.

На підставі викладеного, просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання. Крім цього повідомив, що у справі все ще немає висновків генетично-молекулярних експертиз, які були призначені 19.11.2024, та надійшли до Волинського НДЕКЦ МВС 21.11.2024 року, просив приєднати до матеріалів справи підтверджуючі документи. Тривалість експертиз обумовлена завантаженістю установ справами, пов`язаними із встановленням осіб загиблих під час воєнних дій. На даний час є інформація щодо готовності висновків по експертизах на кінець серпня або ж на початок вересня, оскільки надані на дослідження зразки вже перебувають у лабораторії.

Можливість продовження судового провадження без висновків експертизи була поставлена на обговорення з учасниками провадження. Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що вважає доцільним надавати показання у справі після результатів експертиз, у зв`язку з чим не заперечив проти продовження строку його тримання під вартою. У зв`язку з такою позицією обвинуваченого, захисник ОСОБА_5 також не заперечив проти клопотання прокурора.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, подала заяву у якій просила судові засідання та судові дебати проводити без її участі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України, одне з яких відноситься до тяжких злочинів та за скоєння якого передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 18.11.2024 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався відповідними ухвалами до 04.07.2025 року.

Ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та застосовано до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту до 03.09.2025 року з покладенням обов`язків: цілодобово не залишати місце проживання; прибувати до прокурора та/або суду за кожною їх вимогою; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у кримінальному провадженні. Підставою для прийняття рішення судом про зміну запобіжного заходу було недоведення прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Проте запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечив належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та підтвердив реальний ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень, тому хвалою суду від 09.07.2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено запобіжний захід із домашнього арешту на тримання під вартою до 08 серпня 2025 року.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою не містить нових обставин, якими підтверджуються наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, існування яких встановлювалось судами при розгляді попередніх клопотань сторони обвинувачення. Хоча суд вважає ризик переховуватися від суду мінімальним, а ризик впливати на свідків взагалі відсутній на цей час, проте суд констатує, що продовжує існувати реальний ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, пов`язаного зі статевою свободою та особистою недоторканістю особи, що було встановлено під час повторного застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Саме тому виключно застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить неможливість втілення ризику в реальні прояви негативної поведінки підсудного.

Дослідивши наявні матеріали справи, проаналізувавши норми статей 177, 178, 194 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до тяжких злочинів, а також його схильність до вчинення кримінальних правопорушень проти статевої свободи, відсутність міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, суд дійшов висновку, що застосування щодо підсудного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Враховуючи, що сторона захисту не заперечила проти задоволення клопотання прокурора, тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає до задоволення, а строк тримання обвинуваченого під вартою належить продовжити на 60 днів.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Враховуючи категорію скоєних кримінальних правопорушень та обставини їх вчинення, суд вважає безпідставним визначати підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави.

Керуючись статтями 177, 197, 199 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів до 05 жовтня 2025 року.

Ухвала про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду, а обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 08.08.2025 року о 16:40 год.

СуддяОСОБА_8