КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/3583/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року, -

за участю сторін провадження:

адвоката ОСОБА_6 ,

представника ГСУ ДБР- слідчої ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишено без задоволення.

Слідчий суддя, не оцінюючи обґрунтованість заяви на предмет наявності ознак складу злочину, вважав очевидним, що в ній відсутні відомості, які б свідчили або могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення та дійшов висновку про необґрунтованість скарги адвоката ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подавапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість та незаконність ухвали, просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду від 08 квітня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважену особу ДБР вчинити процесуальні дії відповідно до вимог ст. 214 КПК України, а саме: внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, за заявою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та розпочати досудове розслідування.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року, мотивуючи клопотання тим, що ухвала постановлена без його участі, а копію рішення він отримав лише 16.04.2025, коли особисто звернувся до суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що висновки слідчої судді щодо того, що в заяві від 17.07.2025 не вказано обставин, які б свідчили або могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, є хибними.

Так, захисник зазначає, що ним в ході здійснення захисту ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000286 від 10.04.2024 було з`ясовано, що слідчими Головного слідчого управління державного бюро розслідувань було допущено порушення права на захист, тобто вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 374 КК України та відповідно, з метою належного захисту він звернувся із відповідною заявою до компетентного державного органу, який в свою чергу проявив бездіяльність.

Зокрема, захисник вказує, що об`єктивна сторона кримінального правопорушення, зокрема, виражається в умисному неналежному повідомленні як його Підзахисного, так і його, як захисника, про проведення судових засідань 13.12.2024 та 23.01.2025, що унеможливило реалізацію права на ефективний захист, свідомому перешкоджанні здійсненню захисту (оскільки орган досудового розслідування та прокурор беззаперечно знали про мою участь як захисника, однак навмисно не повідомляли мене про наступні засідання, тим самим позбавивши можливості брати участь у процесуальних діях, які напряму впливали на права та свободи мого Підзахисного) та систематичному характері порушень, що підтверджується повторюваністю подібних дій (неналежне повідомлення про обрання запобіжного заходу, а згодом і про засідання щодо продовження строку досудового розслідування). Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення в даному випадку характеризується умисною формою вини. А саме, посадові особи слідчого підрозділу ДБР діяли свідомо та цілеспрямовано, розуміючи, що їхні дії порушують законні права його Підзахисного та його захисника, що суперечить національному законодавству та міжнародним стандартам справедливого судового розгляду (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Апелянт стверджує, що неповідомлення його, як захисника, не є випадковою або технічною помилкою, а є чітко спланованим рішенням, спрямованим на обмеження права на захист та маніпуляцію судовими процедурами без участі сторони захисту.

Таким чином, на думку адвоката, в діях посадових осіб ГСУ ДБР вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.374 КК України, а саме - умисне грубе порушення права особи на захист, що виразилося у ненаданні можливості захиснику брати участь у судових засіданнях та реалізовувати гарантовані законом права. Вказані обставини є підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Адвокат ОСОБА_6 приймав участь під час апеляційного розгляду 12.06.2025 року, проте в подальшому, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду на 26.08.2025 р. на 14:50 год., в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив та клопотань про відкладення не подавав. Враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд завершено у відсутність адвоката ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, представника ГСУ ДБР, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, долучивши до матеріалів провадження надані слідчою докази, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів, враховує, те, що оскаржувана ухвала слідчого судді, хоч і була постановлена з викликом сторін, проте, розгляд справи відбувся без участі адвоката ОСОБА_6 , зі змістом вказаної ухвали останній ознайомився після її отримання 16.04.2025, що підтверджується розпискою (а.с.28) та 22.04.2025 подав до суду апеляційну скаргу, а тому зважаючи на те, що виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішеннята апеляційну скаргу було направлено протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження в даному випадку пропущений із поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі скарги, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що зміст заяви адвоката ОСОБА_6 від 17.03.2025, не містить відомостей, які б свідчили або могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Як слідує із заяви від 17.03.2025 ОСОБА_6 просив внести відомості в ЄРДР та розпочати досудове розслідування за фактом вчинення посадовими особами Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 374 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема: 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статей 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 24.04.2019 по справі № 818/15/18, згідно яких при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 по справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20).

В судовому засіданні апеляційної інстанції слідчою Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_9 долучено до матеріалів справи копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 757/27/85/25-к від 13.12.2014, відповідно до якої питання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 здійснювалось за участю захисника за призначенням (при цьому, адвокатом ОСОБА_6 на підтвердження своїх повноважень долучено договір про надання правової допомоги ОСОБА_7 , який датований лише 16.12.2024) та копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 757/27/85/25-к від 24.01.2025, відповідно до якої питання про продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000286 від 10.04.2024 здійснювалось за участю адвоката ОСОБА_6 .

Як вбачається із заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.03.2025, то в ній адвокат ОСОБА_6 посилається на умисне неналежне повідомлення його та його підзахисного про проведення судових засідань 13.12.2024 та 23.01.2025, що унеможливило реалізацію права на ефективних захист та перешкодило здійсненню захисту.

Водночас, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, викладені в заяві адвоката ОСОБА_6 відомості, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять фактів, які б свідчили або могли свідчити про конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та які б об`єктивно підтверджували реальність події злочину в розумінні положень ст. 2, 11 КК України, а викладення даних, які пов`язані із здійсненням судового провадження, в кожному з яких інтереси ОСОБА_7 представляв його адвокат, в тому числі і сам ОСОБА_6 , без об`єктивних та достатніх даних про наявність ознак порушення права на захист з посиланням на докази чи інші обставини, які можуть бути доведені, шляхом проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій під час досудового розслідування, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про те, що в його заяві від 17.03.2025 наведено об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину, і дана заява підлягала реєстрації, шляхом внесення відомостей до ЄРДР, колегія суддів вважає безпідставними. Поряд з цим, колегія суддів зауважує, що не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її скерування до ДБР не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, оскільки вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких адвокатом ОСОБА_6 наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою адвоката ОСОБА_6 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 - задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року, якою залишено без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4