Провадження №: 1-кп/752/1948/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

у ході проведення відкритого судового засіданні в місті Києві в залі суду з розгляду кримінального провадження№ 0000009, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Брянка Луганської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 25.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2023 за № 0000009, а також реєстр матеріалів досудового розслідування.

17.06.2025 постановлено ухвалу підготовчого судового засідання та призначено кримінальне провадження до судового розгляду.

Під час судового розгляду обвинувачений, який був представлений професійним захисником, винуватість в інкримінованому діянні визнав, пояснив, що фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.

У судовому засіданні 04.09.205 обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку ч. 5 ст. 401 КК України, виловив своє бажання продовжувати військову службу, надав суду письмову згоду командира Військової частини НОМЕР_1 на проходження військової служби (згідно з ч. 5 ст. 401 КК України) військовослужбовцем солдатом ОСОБА_4 , де йдеться про визначену для нього посаду (мідник відділення спеціальних робіт взводу спеціальних робіт ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальону) та міститься клопотання командира частини про направлення солдата ОСОБА_4 у його розпорядження та посиланням на те, що Військова частина НОМЕР_1 належить до пріоритетного комплектування.

Захисник підтримав клопотання підзахисного, просив вирішити питання про повернення застави.

Прокурор заперечень щодо можливості звільнення судом обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності не навів, підтвердив відсутність у нього судимостей, відсутність у провадженні процесуальних витрат, пояснив, що ОСОБА_4 був звільнений під заставу після обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, надав суду відповідні документи, з яких це слідує.

Розглянувши заявлене клопотання та вивчивши подані документи, заслухавши сторін, суд зазначає наступне.

Пункт 1 ч. 2 статті 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КПК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим КПК України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як слідує з представлених суду документів та виступу сторін, 20.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України; 22.10.2024 за ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/43628/24-к ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в сумі 60 560,00 грн, 07.11.2024 ОСОБА_6 внесла заставу за ОСОБА_4 і він був звільнений з-під варти; 25.04.2025 прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000009 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану)

Згідно з висунутим обвинуваченням, яке беззастережно визнано обвинуваченим ОСОБА_4 , під час дії воєнного стану, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України, у порушення вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 26.10.2022 близько 08:00 без дозволу відповідних командирів самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 Збройних Сил України, яка територіально дислокувалася на території АДРЕСА_3 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби за наявності реальної можливості для цього, доки 22.10.2024 його не було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися на військову службу та має документальне підтвердження про те, що він буде прийнятий на службу до Військової частини НОМЕР_1 , яку віднайшов за допомогою рекрутера з числа працівників Збройних Сил України.

07.07.2025 командир Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 надав письмову згоду на проходження солдатом ОСОБА_4 військової служби на посаді мідника відділення спеціальних робіт взводу спеціальних робіт ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальону.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє зміст ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України, добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

За даними Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справи України ОСОБА_4 не вчиняв кримінальних правопорушень, передбачених ст. 407, 408 КК України, не притягався до кримінальної відповідальності за ст. 407, 408 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 добровільно виявляє бажання повернутися до відповідної військової частини для подальшого проходження військової служби, а також усвідомлює підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності, обізнаний з правом заперечувати проти закриття кримінального провадження з, так званих, нереабілітуючих підстав.

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, просив задовольнити своє клопотання та закрити кримінальне провадження.

Зважаючи на все викладене вище, клопотання прокурора визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, шляхом звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Поряд з викладеним, суд зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військової частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Згідно з ч. 4 ст. 288 КПК України, у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Наявність матеріальної шкоди не виявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід у виді застави підлягає скасуванню, адже під час судового розгляду не було встановлено необхідності його продовження, оскільки обвинувачений не допускав порушення обов`язків, покладених на його у зв`язку з дією застави, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у подальшому виконуватиме службові обов`язки, тоді як судом не встановлено ризиків за ст. 177 КПК України.

Щодо повернення застави, суд зазначає наступне.

На стадії досудового розслідування за ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.10.2024 у справі № -к до підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні на той час ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімуми доходів громадян, що становило 60 560,00 грн.

На виконання зазначеної ухвали громадянка ОСОБА_6 внесла на відповідний рахунок грошові кошти в сумі 60 560,00 грн в якості застави за ОСОБА_4 , що доводиться квитанцією до платіжної інструкціїАкціонерного товариства "ПриватБанк" від 07.11.2024 № 0.0..1.

За приписами розділу ІІ КПК України у кримінальному провадженні, з метою його дієвості, можуть бути застосовані заходи забезпечення, до яких, серед іншого, належать запобіжні заходи, у тому числі тримання під вартою та застава.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи № 752/10682/25 та пояснень сторін, станом на час постановлення ухвали про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності до суду не надходило повідомлень про порушення покладених на звільненого під заставу ОСОБА_4 обов`язків, клопотань продовження запобіжного заходу, про звернення застави в дохід Держави.

Враховуючи викладене, запобіжний захід підлягає скасуванню, а сума грошових коштів, що була внесена в якості застави громадянкою ОСОБА_6 підлягає поверненню особі, яка її внесла.

Керуючись ст. 44 КК України, ст. 182, 286, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000009 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

3.Закрити кримінальне провадження № 0000009, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2023.

4.Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 (сімдесяти двох) годин після набрання цією ухвалою законної сили прибути до Військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

5.Зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_3 після набрання цією ухвалою законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

6.Скасувати запобіжний захід у виді застави, що виникла у зв`язку з перерахуванням заставодавицею грошових коштів на відповідний рахунок за ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.10.2024 у справі № 757/43628/24-к.

7.Повернути заставодавиці ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) грошові кошти в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, що були внесені на рахунок № UA1012089 в якості застави за ОСОБА_4 згідно з ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.10.2024 у справі № 757/43628/24-к.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасоване, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1