Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/326/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/6572/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду м.Кропивницького від 30 червня 2025 року, якою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, не навчається і не працюючого, перебуваючого на обліку в КОПЛ, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.09.2024 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда, за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, до 5 років позбавлення волі, з випробуванням на 1 рік, - 31.03.2025 до Подільського районного суду м. Кропивницького відносно ОСОБА_6 направлено обвинувальний акт, за ч. 4 ст. 185 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто, з 15 год. 00 хв. 30 червня 2025 року по 15 год. 00 хв. 11 серпня 2025 року, із визначенням розміру застави в сумі 60 560 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м.Кропивницького від 30 червня 2025 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто, з 15 год. 00 хв. 30 червня 2025 року по 15 год. 00 хв. 11 серпня 2025 року, із визначенням розміру застави в сумі 60 560 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у тому, що він в період дії воєнного стану в Україні, 29.05.2025 року в період часу із 01.00 год. по 06.00 год. відчинив незачинену на замок хвіртку та зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де на подвір`ї біля житлового будинку таємно, шляхом вільного доступу, викрав генератор марки Vogler Tools YGF 3500/1, належного потерпілій ОСОБА_7 чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 5976 гривень 45 копійок.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що у разі застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків: так, відстоювання власної правової позиції є передумовою для незаконного впливу на свідків, потерпілу чи знищенню та перетворенню доказів, що ускладнить і затягне досудове розслідування. Попередні судимості, є ознакою свідомого ігнорування принципу мирного володіння майном. Перебуваючи на волі без законного джерела доходу, підозрюваний схильний до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_5 просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Свої вимоги обґрунтувала тим, що під час розгляду клопотання суд не врахував фактичні обставини, які мають значення для справи це те, що підозрюваний ОСОБА_6 вину у скоєному визнає, співпрацює зі слідством, жалкує про скоєне, має місце проживання, а тому ризики передбачені ст. 177 КПК України є не обґрунтованими.

Прокурор, підозрюваний та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, при цьому захисник та прокурор подали клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що у провадженні СВ Кропивницього РУП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001471, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

11.06.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що злочин по якому ОСОБА_6 пред`явлено повідомлення про підозру є: тяжким, умисним, корисливим. Шкоду не відшкодовано. Посягає на суспільні інтереси - проти власності. ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності. ОСОБА_6 інкримінують злочин у період випробування. Тривалий час не має законного джерела доходу, не працює. Підозрюваний змінює тимчасові місця проживання. Втрачає сталі соціальні зв`язки. Перелічені обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, не навчається. Враховано дані, що характеризують особу ОСОБА_6 : суспільно корисною працею не займається, податки не сплачує, шкоду не відшкодував. Зловживає алкогольними напоями. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним до восьми років позбавлення волі.

Крім того, слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами допиту свідків та потерпілої, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, пред`явлення речей для впізнання, проведення слідчого експерименту, протокол огляду предмета, висновок експертизи.

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те що відстоювання власної правової позиції є передумовою для незаконного впливу на свідків, потерпілу чи знищенню та перетворенню доказів, що ускладнить і затягне досудове розслідування. Попередні судимості, є ознакою свідомого ігнорування принципу мирного володіння майном. Перебуваючи на волі без законного джерела доходу, підозрюваний схильний до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя дійшов до правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставини справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірними та такими, що принижують його гідність у розмінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та положень ч.5 ст.182 КПК України та визначив розмір застави в сумі 60 560 грн.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що ризики зазначені в клопотанні, передбачені ст.177 КПК України не доведені, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що судом не враховано позитивно характеризуючи дані, не заслуговують на увагу, оскільки не є такими обставинами, які значною мірою знижують рівень існування обґрунтованих ризиків, які встановлені слідчим суддею та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останнього на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначеним розміром застави.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду м.Кропивницького від 30 червня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто, з 15 год. 00 хв. 30 червня 2025 року по 15 год. 00 хв. 11 серпня 2025 року, із визначенням розміру застави в сумі 60 560 грн. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)