Справа № 489/5356/25
Провадження № 1-кс/489/1823/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

11 липня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000768, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.286 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2025, про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, виявленого 05.07.2025 в ході проведення огляду місця ДТП у м. Миколаєві в районі перетину вул. 1 Лінія та 9 Поздовжня, яке трапилось 05.07.2025 близько 07:20 год, за участю автомобіля «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - водій ОСОБА_4 , та автомобіля «Peugeot 301», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , а саме: автомобіль «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на момент ДТП фактично перебував у володінні та власності ОСОБА_4 , оскільки даний автомобіль необхідний для подальшого проведення необхідних слідчих (процесуальний) дій, проведення судово-автотехнічної та судово-трасологічної експертиз, має значення речового доказу, що має істотне та доказове значення для встановлення всіх необхідних фактів та обставин у даному провадженні, а також займає тривалий час.

Прокурор та власник майна про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлені телефонограмою, у судове засідання не прибули. ОСОБА_4 письмові заперечення щодо арешту майна не подавав.

Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора та власника майна.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000768 за ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.07.2025, близько 07:20 год, водій автомобіля «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись у м. Миколаєві по вул. 9-я Повздовжня, зі сторони вул. Будівельників, в напрямку 1 Лінія, на перехресті з вул. 1-а Лінія, не надав перевагу в русі автомобілю «Peugeot 301», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у м. Миколаєві по вул. 1-а Лінія, зі сторони Херсонського шосе в напрямку просп. Миру. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирку автомобіля «ВАЗ 11183» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , госпіталізовано до медичного закладу з тілесними ушкодженнями у вигляді закритого перелому нижньої третини правої плечової кістки зі зміщенням, СГМ, забій голови.

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.07.2025, з місця пригоди вилучено, окрім іншого, автомобіль «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зовнішні пошкодження автомобіля наведені у протоколі.

07.07.2025 вищевказане вилучене майно, а саме: автомобіль «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000768 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про що винесено відповідну постанову.

Згідно збережної розписки від 05.07.2025, автомобіль «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 передано ОСОБА_4 , який буде зберігатись за адресою: м.Миколаїв, вул.1 Інгульська, 1Б.

Вилучене в ході проведення огляду місця ДТП майно дійсно має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, зокрема наявні достатні підстави вважати, що автомобіль «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може бути використаний як доказ обставин дорожньо-транспортної пригоди та його збереження є необхідним для проведення експертизи технічного стану та транспортно-трасологічної експертизи, для яких необхідно забезпечити збереження автомобіля в стані на момент ДТП та для проведення слідчих експериментів.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером транспортного засобу НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування ним до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Копію ухвали видати ОСОБА_4 як власнику майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1