08.05.2025
Справа № 331/2306/25
Провадження № 1-кс/331/888/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000590 від 21.04.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 199 КПК України, відносно обвинуваченої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, сімейний стан неодружена, осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштована, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000590 від 21.04.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України, в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 199 КПК України

В обґрунтування клопотання зазначено, що громадянка України ОСОБА_4 , наприкінці лютого 2025 року (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена), перебуваючи за місцем фактичного проживання АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно за попередньою змовою з громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно та ініціативно надала згоду на допомогу представнику іноземної держави, держави-агресора рф - громадянину російської федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є діючим співробітником (офіцером) 316-го розвідувального центру головного управління генерального штабу збройних сил російської федерації, (далі за текстом співробітник гу гш зс рф), шляхом виконання завдань із підшукання потенційних публічних місць, в яких можливо розмістити вибухові пристрої, та подальшого самостійного виготовлення саморобних вибухових пристроїв для вчинення вибуху.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_4 у період з 21.02.2025 по 13.03.2025, діючи умисно, за попередньою змовою з громадянином України ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою створення небезпеки для життя та здоров`я людей, заподіяння значної майнової шкоди, порушення громадської безпеки та залякування населення у м. Запоріжжя, на виконання отриманого від представника держави-агресора рф - співробітника гу гш зс рф ОСОБА_7 завдання щодо вчинення терористичного акту, тобто вибуху та підпалу, підшукали об`єкт потенційного збройного ураження, а саме будівлю ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

У той же час, ОСОБА_4 ,. за попередньою змовою із ОСОБА_6 , діючи умисно, на виконання представника держави-агресора рф - співробітника гу гш зс рф ОСОБА_7 , з метою самостійного виготовлення саморобного вибухового пристрою, здійснила придбання в побутових магазинах та в місцях роздрібної торгівлі товари широкого вжитку компонентів для його виготовлення, а саме: ацетон+, аміачна селітра, електроліт, гайки, болти, алюмінієва пудра, і ряд інших невстановлених елементів, із яких 12.03.2025 спільно з ОСОБА_6 , та під керівництвом вказаного представника російської федерації, шляхом змішування та хімічних маніпуляцій з ними, виготовила нестабільні вибухову речовину та почала її зберігати за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого їх збору у вибуховий пристрій та приведення в дію для вибуху у публічно доступному місці, а саме поблизу будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

13.03.2025 року о 14 годині 40 хвилин слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України громадянку України ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2ст. 111 та ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України.

13.03.2025 року о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

Разом з тим, 28.04.2025 року о 16 годині 35 хвилин ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, яке кваліфікується як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинена в умовах воєнного стану за попередньої змовою групою осіб; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, яке кваліфікується як готування до вчинення терористичного акту тобто вчинення вибуху та підпалу, які створять небезпеку для життя чи здоров`я людини, заподіють значну майнову шкоду, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення за попередньою змовою групою осіб, шляхом підшукування та пристосування знарядь вчинення злочину; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 236-1 КК України, яке кваліфікується як незаконне виготовлення вибухових речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії аудіоконтроль місця, а саме квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в якій фактично проживає громадянка України ОСОБА_4 разом з громадянином України ОСОБА_6 ;

- протоколом затримання ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2ст. 111 та ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України від 13.03.2025;

- протоколом обшуку квартири за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом слідчого експерименту;

- протоколами тимчасового доступу до речей та документів телефонів обвинувачених;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

15.03.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк дії якої закінчується 11.05.2025 року.

На даний час у даному кримінальному провадженні стадія досудового розслідування завершилась. 29.04.2025 року затверджений прокурором обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 та ОСОБА_4 скеровано до Олександрівського (Жовтневого) районного суду міста Запоріжжя.

Строк тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді від 15.03.2025 року відносно обвинуваченої ОСОБА_4 спливає 11 травня 2025 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 скерований до суду, однак провести підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні не вбачалось можливим, тоді як ризики не зменшились, а підстави, за яких було обрано запобіжний захід не змінились, тому прокурор приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_4 , з метою уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно продовжити їй дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримав за викладеними вище мотивами та обґрунтування, просив його задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 вирішення вказаного клопотання покладали на розсуд слідчого судді.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України про його продовження, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що 13.03.2025 року о 14 годині 40 хвилин слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України

13.03.2025 року о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

Разом з тим, 28.04.2025 року о 16 годині 35 хвилин ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України.

15 березня 2025 року ухвалою слідчого судді Олександрівського (Жовтневого) районного суду міста Запоріжжя відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якої закінчується 11 травня 2025 року.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , слідчим суддею було враховано наявність обґрунтованої підозри, ризиків, а також відомості про особу обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та долученими до клопотання, підтверджується обґрунтованість висунутого ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України.

Слідчий суддя приймає до уваги, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох епізодів злочинної діяльності, які відносяться до особливо тяжких злочинів та одного епізоду злочинної діяльності, який відноситься до тяжких злочинів. ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, не має власної родини, осіб на утриманні, що дає підстави слідчому судді вважати, що залишаючись на волі, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення вини, обвинувачена може переховуватись від суду з метою уникнення можливого покарання. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що наразі частина території Запорізької області тимчасово не контролюється українською владою, що може спонукати обвинувачену до переховування саме на цій території.

Разом з тим, стороною обвинувачення доведений ризик можливого знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме, листувань з мобільних додатків систем миттєвими обмінами повідомленнями: «Telegram», «WhatsApp»», оскільки доступ до вказаних месенджерів може здійснюватися з будь-якого місця, а перебуваючи в слідчому ізоляторі у останньої така можливість буде відсутня.

Доведеним також є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , оскільки остання має сталі та міцні зв`язки з представниками збройних формувань іноземної держави держави-агресора рф, офіційно не працевлаштована, а тому вона може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення тих правопорушень, у яких обвинувачується з метою отримання грошової винагороди для підтримання життєдіяльності.

За наявності існування трьох очевидних ризиків, слідчий суддя вважає вказане клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти настанню встановлених ризиків.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, слідчий суддя вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченої на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання її під вартою, не змінились.

З огляду на викладене, при розгляді даного клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що заявлені ризики є підставою для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, слідчим суддею взято до уваги, що стороною обвинувачення подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 199 КПК України внаслідок неможливості проведення підготовчого судового засідання по даному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 6 ст. 199 КПУ України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Як слідує із наданої керівником апарату Олександрівського районного суду міста Запоріжжя інформації, 30.04.2025 року на адресу Олександрівського (Жовтневого) районного суду міста Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України, який зареєстрований за вх. № 13364. Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями, призначення по вказаному кримінальному провадженні не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи, а тому провести підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні не вбачалось можливим.

Окрім цього, відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України (зі змінами № 2198-IX від 14.04.2022) під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Разом з тим, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000590 від 21.04.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) діб, без визначення розміру застави по 06 липня 2025 року включно в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвалу для виконання направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1