ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №0002063 від 05.07.2023 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 „Про введення воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан на території країни неодноразово продовжувався Указами Президента України, та Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 „Про загальну мобілізацію постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Згідно зі ст.1 Закону України „Про оборону України № 1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.

У відповідності до довідки військово-лікарської комісії від 05.06.2023 за № 41/4314 ОСОБА_6 визнаний придатним до військової служби та 15.06.2023 о 09 годині 30 хвилин отримав бойову повістку, засвідчивши її власним підписом, згідно якої останній мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , о 08 годині 00 хвилин 29.06.2023.

З метою ухилення від проходження військової служби, ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу України від 25 березня 1992 року №2232-XII, ст. 1, ст. 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21 жовтня 1993 року №3543- XII, та Указу Президента України „Про загальну мобілізацію № 65/2022 від 24.02.2022, нехтуючи конституційним обов`язком громадянина України, спрямованим на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, військовим обов`язком громадянина України щодо проходження військової служби, в особливий період, за відсутності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та будучи ознайомленим 11.04.2023 під особистий підпис з вимогами ст.ст. 335, 336, 337 КК України, 29.06.2023 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , після визначеного в повістці часу, однак відмовився від відправки до 242 загального військового полігону ЗС України для проходження навчання, таким чином ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав повністю та під час допиту в судовому засіданні 05.02.2025 надав покази, що від мобілізації не відмовлявся, на всі повістки до ОМТЦК та СП з`являвся. На останню повістку, яка була виписана на 29.06.2023 на 08:00 год, яку отримав 15.06.2023 під особистий підпис, запізнився на хвилин 10-15, бо проспав. У повістці була вказана адреса: вул. Монтана, 18, м. Житомир, за якою йому було потрібно з`явитись 29.06.2023 о 08:00 год. Куди він і прибув - до ОМТЦК за адресою: вул. Монтана, 18, м. Житомир до ОСОБА_7 , надав останньому направлення від дільничного лікаря до лікаря-хірурга обласної лікарні, так як має проблеми з хребтом. Однак, цього направлення у ОСОБА_6 не має. Стверджує, що 29.06.2023 за адресою: вул. Монтана,18, м. Житомир відправки не було, натомість відправка була за адресою: вул. Тараса Бульби-Боровця у м. Житомирі, куди йому військовий ОСОБА_7 пропонував декілька раз проїхати в усній формі та він не відмовлявся їхати, однак не поїхав бо його мати почала сварку з ОСОБА_7 . Останній повістки йому на вул. Тараса Бульби-Боровця у м. Житомирі не виписував, казав що хлопці відправляються. Власюк погрожував обвинуваченому кримінальною відповідальністю, тому останній викликав поліцію. Потім ОСОБА_8 виписав йому пропуск для виходу і сказав йти, що він і зробив. Для огляду ВЛК надавав лише МРТ. Йому відомо що на даний час в країні оголошено військовий стан та діє загальна мобілізація. ОСОБА_9 повістку на 29.06.2023 отримував під особистий підпис 15.06.2023, і прийшов згідно повістки. Їхати на відправку був не проти, але військовий ОСОБА_10 почав сваритись з його матір`ю і потім мене відправив. ВЛК проходив, був визнаний придатним. Рішення ВЛК про придатність не оскаржував, лише робив МРТ. Медичні документи, що дають право на відстрочку, не подавав, бо не пройшов всіх лікарів. Надав лише МРТ лікарській комісії, яке комісія дивилась. Після 29.06.2023 (дата останньої бойової повістки) до ОМТЦК не приходив, бо заведена кримінальна справа і триває суд. Підписував лист-вивчення особисто про попередження про кримінальну відповідальність. Прийшов до лікаря-хірурга в обласній лікарні за направленням за пару днів до 29.06.2023, надав йому МРТ. Лікар-хірург обласної лікарні надав йому заключення про те, що Канчур придатний до військової служби, однак дане заключення обвинувачений до суду не надав.

Незважаючи на повне невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена зібраними доказами, дослідженими в судовому засіданні: показами свідків та письмовими доказами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , який є інспектором взводу №1 роти №1 УПП в Житомирській області Департаменту Патрульної поліції, показав, що у 2023 році ніс службу в м. Житомирі у складі екіпажу з ОСОБА_12 та на службовий планшет отримали виклик до ОМТЦК та СП, що знаходиться по АДРЕСА_2 . В першій половині дня прибули до ОМТЦК та СП, зайшли до приміщення, черговий провів їх на 2-й поверх до кабінету, де потрібна була їх допомога. Свідок зайшов першим в кабінет, де сидів військовослужбовець військомату, а ліворуч від нього сидів ОСОБА_6 . Свідок присів навпроти військовослужбовця військомату та почав з`ясовувати причину виклику. ОСОБА_13 також зайшов до кабінету, але потім вийшов до коридору заспокоювати маму обвинуваченого, яка спілкувалась на підвищеному тоні і порушувала порядок. Зі слів працівника військомату, свідок зрозумів, що на вимогу працівника військомату ОСОБА_6 мав їхати до пункту мобілізаційного збору на Крошні в м. Житомирі, він пройшов відповідну медичну комісію, але відмовляється їхати до пункту збору, де всі збираються. Відмову їхати до пункту збору обвинувачений мотивував тим, що мама хвора і він не може зараз їхати. Військовослужбовець військомату у присутності свідка щонайменше 5-ть раз пропонував обвинуваченому проїхати до пункту збору, зазначивши що останнім комісія пройдена і він визнаний здоровим і може проходити військову службу. Обвинувачений відмовлявся їхати до пункту збору у зв`язку з тим, що у нього хвора мати. У військоматі свідок перебував хвилин 40 та коли покинув кабінет, ОСОБА_6 там ще залишився. Військовий попереджав обвинуваченого про кримінальну відповідальність за відмову від прибуття до пункту збору. Обвинувачений викликав поліцію, тому що вважав, що його незаконно змушують служити. Військовослужбовець військомату вів розмову, що обвинуваченому, на його прохання, декілька раз 2-3 надавалась відстрочка і переносилось його прибуття через сімейні обставини. А на цей раз вже не було підстав для надання відстрочки і ОСОБА_6 треба було їхати в цей день до пункту збору для подальшого навчання. Документи, що дають право на відстрочку, обвинувачений не надавав. останній відмовлявся їхати в пункт збору для подальшого навчання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , який на той час був інспектором взводу №2 роти №1,надав покази про те, що у минулому році перебував на службі з ОСОБА_11 та під час чергування отримали виклик про те, що у військоматі відбувається конфлікт, а саме заявнику ОСОБА_6 погрожують кримінальною відповідальністю. Прибувши до ОМТЦК та СП, що знаходиться по АДРЕСА_2 , свідка з напарником черговий провів до кабінету на 2-му поверсі, де був: обвинувачений, його мама та багато військовослужбовців ОМТЦК. За столом сидів військовий і розмовляв з ОСОБА_6 . Свідок запитав в чому виражається погроза, з`ясувалось що ОСОБА_6 сказали їхати до пункту збору. Свідок також з`ясував у військових та обвинуваченого чи пройдена комісія, чи є медичні протипоказання до служби, чи є підстави для звільнення від військового обов`язку, чи є у ОСОБА_6 підстави для відстрочки. Військовий сказав, що ОСОБА_6 все пройдено і немає ніяких підстав не убувати. ОСОБА_6 пояснював, що у нього вагітна дружина, опікуном матері не являється. Документів, які б дали право ОСОБА_6 на відстрочку, він не бачив. Тому повідомив ОСОБА_6 , що йому не погрожують, а попереджають про відповідальність за ухилення. До ОМТЦК прибули за викликом у першій половині дня близько 10-ї, де перебували до години. Колега відібрав заяву і пояснення, після чого свідок з колегою поїхали передали заяву до поліції, а ОСОБА_6 залишився в ОМТЦК. Свідок чув, як військовий ОМТЦК пару раз пропонував ОСОБА_6 проїхати до пункту збору, але чітку відповідь обвинувачений не надавав казав, що не може або мовчав, або мама хвора. Більшість часу свідок проводив з мамою обвинуваченого, бо вона не давала працювати, вривалась у кабінет, зривала роботу. Військовий казав Канчуру, що треба їхати до пункту збору на Крошні, бо все пройдено і підстав для відстрочки немає. Канчур знаходив різні причини чому не може поїхати, не казав що готовий їхати. Військовий ОСОБА_15 казав: «скажіть «да» або «ні», на що Канчур мовчав. Таку поведінку обвинуваченого свідок розцінив, як відмову від служби. Під час виклику свідок розібрався у ситуації і роз`яснив ОСОБА_15 , що йому не погрожують, а попереджають про кримінальну відповідальність, а також роз`яснив вимоги законодавства. Військовий ОМТЦК сказав, що у ОСОБА_15 по здоров`ю все нормально, підстав для того, щоб не убувати на військову службу немає, опікуном останній не являється. Підстав передбачених законом для відстрочки, у ОСОБА_15 не було, насильно його служити ніхто не заставляв.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який є старшим офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , показав, що 11.04.2023 вперше викликали обвинуваченого по повістці до ОМТЦК та СП, з ним було проведено бесіду. Також, було складено лист-вивчення щодо обвинуваченого, де записано всі його персональні дані: адреса, номер телефону, що немає скарг на здоров`я, про сімейний стан, в чому Канчур розписався за те, що всі записані дані є правдою. В цей же день ОСОБА_15 було направлено на військову лікарську комісію, якою його визнано придатним. Після комісії ОСОБА_6 заявив, що втратив паспорт, тому йому було надано час на відновлення паспорту. Це затягнулось до червня 2023 року. Канчура знов було викликано до ОМТЦК і була вручена бойова повістка на відправку на 15.06.2023. 15.06.2023 він прибув до ОМТЦК разом зі своєю мамою, де вчинили скандал і викликали поліцію з приводу неправомірних дій ТЦК. Поліція прибула та пояснила їм, що ОМТЦК до них ніяких протизаконних дій не застосовує. Мати почала казати, що Канчур дуже хвора людина, тому його пожаліли і дали другу повістку вже на 29.06.2023. Дали 2-ва тижні відстрочки, щоб обвинувачений пройшов обстеження і надав хоть якісь документ про те, що дійсно потребує лікування і є якісь хвороби. 29.06.2023 на 08:00 год за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин Канчур не прибув. В телефонній розмові свідок запропонував ОСОБА_15 прибути на 09:00 год на АДРЕСА_2 , і надати документи, що за 2-ва тижні він зробив і які дають підстави не убувати згідно ст. 23 Закону. Після того, як ОСОБА_15 зробив паспорт, його було повторно направлено на ВЛК, яку він пройшов повторно 05.06.2024 і був визнаний придатним до військової служби. 29.06.2023 Канчур прибув після 09:00 год за адресою: АДРЕСА_2 і при цьому ніяких документів чому він не може їхати, він не надав. Пояснив, що не прийшов по повістці на 08:00 год, бо віз зранку маму в лікарню. Канчуру було запропоновано завести його окремо на збірний пункт обласного ТЦК, туди куди поїхали всі інші в цей день на відправку, який знаходиться на базі Житомирського районного ТЦК за адресою: вул. Тараса Бульби-Боровця, 21. На цей збірний пункт привозять людей зі всіх районів області. Відправка до навчального центру відбувалась тоді. Канчур на цю пропозицію відмовився. 4-5 разів, як мінімум, особисто пропонував поїхати, завезти його окремо. Кожного разу Канчур відмовлявся в присутності поліцейських, які знаходились у кабінеті свідка. Казав йому: «Поїхали. Ми тебе окремо завеземо», проте останній кожен раз відмовлявся. 29.06.2023 ОСОБА_15 також викликав поліцейських, після чого ОСОБА_15 з мамою відпустили і свідок написав рапорт до свого керівництва щодо вчинення кримінального правопорушення за ст. 336 КК України. Також свідок показав, що відправка мобілізованих відбувається наступним чином: надається повістка про прибуття за адресою: АДРЕСА_2 , всі повинні прибувати до ОМТЦК. Тут перевіряють, чи прибулі взяли всі необхідні документи, і автобусом везуть до обласного збірного пункту. Там збирається з усієї області, перевіряються всі документи, людей автобусом зі старшими везуть або до військових частин, або до навчальних Центрів. Канчур мав бути відправлений до навчального Центру, так як він не служив, щоб пройти підготовку. В цей день була відправка інших мобілізованих. О 08:00 год всіх зібрали на АДРЕСА_2 , і повезли на вул. Тараса Бульби-Боровця, 21. Повістки на АДРЕСА_3 , вже не потрібні. Канчуру роз`яснювались вимоги законодавства, він розписувався у листі-вивченні на зворотній стороні. Після 29.06.2023 обвинувачений не з`являвся до ОМТЦК, медичних документів, які дають йому право на відстрочку, не надавав і на даний час таких документів не існує. До цих пір обвинувачений не оформив ні опікунство над мамою, не пройшов будь-які обстеження, ніяких документів, що дають право на відстрочку згідно ст. 23 Закону не надавав. Письмової відмови від мобілізації ОСОБА_15 немає, бо він відмовлявся підписувати. Після проходження останнього ВЛК 05.06.2023, Канчур отримав 2-ві бойові повістки на 15.06.2023, коли він вчинив скандал, і 29.06.2023, а 29.06.2023 він на 08:00 год не прибув. 29.06.2023 ОСОБА_15 і мама кричали, в присутності поліцейських свідок йому казав поїхали, тебе завезуть служити, але він відмовлявся усно.

Також, допитаний додатково в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що по прибулим на вул. Монтана складається список осіб, з яким їдуть на Крошню. Хто не прибув на ОСОБА_16 , їх в списках немає. Канчур на 08:00 год не прибув, він прибув після 09:00 год, йому телефонували з 08:00 год, його видзвонили і він прибув після 09:00 год та відмовився їхати на Крошню, був без речей. Канчур сказав, що віз маму в лікарню і заїхав до ОМТЦК. На пропозицію поїхати до пункту збору на вул. Тараса Бульби Бровця, Канчур відмовився, хоча поїхати він ще встигав, там всіх чекають на збір з області до 11:00 год. Часу відправки ОСОБА_15 до пункту збору було достатньо, ОСОБА_8 з ним говорив близько 09:30 год. Спочатку прибувають на АДРЕСА_2 , звідти до пункту відправки на вул. Тараса Бульби Боровця, де збираються зі всієї області. Додаткові повістки вже на вул. Монтана і на вул. Тараса Бульби Боровця не видаються. Також, свідок надав суду поіменний список мобілізованих 29.06.2023, даний список було відкрито обвинуваченому 25.07.2024 о 16:00 год. Свідок показав, що в цьому списку ОСОБА_15 немає, так як він не з`явився на 08:00 год. Після цього Канчур не з`являвся, медичні документи, що дають право на відстрочку не надавав. Свідок показав, що якщо особи відправляються до військових частин, це не значить що вони будуть служити. У кожній військовій частині є своє ВЛК. Крім того, свідок ОСОБА_7 повідомив, що мама обвинуваченого почувала себе добре, вела себе психоемоційно, нервозно, поліцейські не могли її заспокоїти, конфліктів у свідка з нею не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , яка на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 була головою ВЛК при ОМТЦК та СП, показала, що на момент проходження ОСОБА_6 . ВЛК, комісія знаходилась по АДРЕСА_2 . Влітку 2023 року Канчур приходив на ВЛК, був оглянутий самостійними лікарями, було винесено рішення про придатність його до військової служби. Оглядався Канчур на ВЛК 2-ва рази, перший раз при проходженні комісії скаржився на стан здоров`я, тому був скерований на дообстеження, повернувся, ще раз оглянутий і постановлено рішення про те, що придатний до військової служби. Будь-які медичні документи, що дають йому право на відстрочку від мобілізації до ВЛК не надавав. ВЛК працює у складі 8-ми лікарів, завершальна стадія це спілкування голови ВЛК з громадянами, де у кожного запитується чи є скарги, при необхідності голова теж оглядає, при необхідності скликається консиліум і виноситься рішення. Рішення ВЛК прийнято на підставі об`єктивних даних та не було безпідставне. Після тих 2-х комісій обвинувачений більше не прибував до ВЛК. Доказів що Канчур потребував дообстеження немає, він тільки зазначав про остеохондроз, висловлював скарги на болі у хребті. Комісія працює прискіпливо, починають оглядати від ока і закінчують пальцем ноги. Канчур був оглянутий і визнаний придатним. Станом на 11.04.2024 Канчур більше до ВЛК не звертався.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка мати обвинуваченого ОСОБА_18 показала, що перший раз приїхала до ОМТЦК на таксі сама в червні місяці, син там вже був з речами на відправку. Вона сказала, що у сина «білий білет», який йому треба поновити, тому він не може ні служити, ні працювати у військоматі. Перший раз їм дали 10-ть днів на збір медичних документів. ОСОБА_6 має захворювання. Другий раз 29.06.2023 у період з 08:00 до 09:00 год приїхала до ОМТЦК та СП, що по АДРЕСА_2 , разом з сином по повістці, але вважає, що в цей день відправки не було. У повістці було вказано з`явитись на 09:00 год. Повістки вона не бачила, однак у 08:00 год до сина подзвонив військовий, і син сказав: «зараз через 10 хв я машиною буду у вас». Проте військовий сказав не потрібно, приїжджай вже на 09:00 год. Вона з сином приїхали на 09:00 год з медичними заключеннями, що син проходить обстеження. ОСОБА_8 сказав, що йому достатньо ВЛК. Свідок повідомила ОСОБА_8 про те, що у сина «білий білет», онкологія, переніс декілька операцій, на даний час син проходить обстеження. До ВЛК ОСОБА_6 документи не надавав. На пропозицію військового поїхати на Крошню, син нічого не відповідав, відповідала вона. На істеричні крики військового « ІНФОРМАЦІЯ_3 », син відповів: «Їду, но тільки з тобою». Свідок вважає, що військовий злякався того, що вона сказала йому, що доб?ється їх відправки разом, тому і виписав їм пропуск, і вони пішли додому. Після цього син не обстежувався, в лікарню не лягав. Тільки ОСОБА_19 було. Після 29.06.2023 сину повісток не було, тому син більше до ОМТЦК не ходив без повісток, бо він не служив і присяги не давав. Свідок не чула, що її сина попереджали про кримінальну відповідальність та чи роз?яснювали вимоги законодавства. Свідок казала, що у сина є підстави для відстрочки, на що їй відповідали, що для них підстави це комісія ВЛК. Працівникам ОМТЦК син не казав, що у нього є підстави не убувати. Син тільки казав, що не може стріляти, може копати. Свідок сказала, що син не поїде і викликала поліцію. Документів, які не дають підстави для відмови від призову на військову службу знайти не можуть.

Крім показів свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_6 доводиться дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з ЄРДР від 05.07.2023, де зазначено підстави внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР;

- повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_20 про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 від 29.06.2023;

- копією рапорта старшого офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_21 та заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_22 від 29.06.2023, завіреного начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується те, що останні доповідають свому начальству про те, що ОСОБА_6 відмовився від мобілізації, який визнаний придатним до військової служби та підстав на відстрочку від призову останній не має;

- копією листа вивчення військовозобов`язаного ОСОБА_6 від 11.04.2023, завіреного начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно якого останній не має підстав на відстрочку від призову;

- копією картки медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_6 від 05.06.2023 з висновком голови медичної комісії та інших лікарів про придатність до військової служби в запасі та призначення ОСОБА_6 , а саме що останній придатний, завіреної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- копією довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № 41/4314 ВЛК від 05.06.2023, завіреної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , про проведення медичного огляду та підтверджується те, що ОСОБА_6 придатний до військової служби;

- копією корінця повістки на ім`я ОСОБА_6 про прибуття на 08:00 год 29.06.2023, відповідно якої останньому вручено 09:30 год 15.06.2023 під підпис, завіреного начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- копією облікової картки до військового квитка солдата ОСОБА_6 від 06.06.2023, завіреної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується, що ОСОБА_6 призовною комісією м. Житомира визнано придатним 05.06.23;

- інформацією з КП «Лікарня №1» ЖМР, де вказано, що ОСОБА_6 у період з 01.01.2023 по 17.07.2023 на стаціонарному лікуванні не перебував та за медичною допомогою не звертався;

- інформацією з КП «Лікарня №2» ЖМР, де вказано, що ОСОБА_6 у період з 01.01.2023 по 20.07.2023 на стаціонарному та амбулаторному лікуванні не перебував;

- інформацією з КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» ЖОР, де вказано що ОСОБА_6 на наркологічному і на психіатричному обліку не перебувають.

Аналіз досліджених в суді доказів свідчить про вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, вина його доведена повністю.

Як встановлено в судовому засіданні, у відповідності до довідки військово-лікарської комісії від 05.06.2023 за № 41/4314 ОСОБА_6 визнаний придатним до військової служби та 15.06.2023 о 09 годині 30 хвилин в ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав під особистий підпис бойову повістку про прибуття на 08:00 год 29.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки до відповідного загального військового полігону Збройних Сил України для проходження навчання. Отже, ІНФОРМАЦІЯ_5 обвинуваченому було надано достатньо часу на збори, або ж принести медичні документи, які б давали йому право на відстрочку згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З метою ухилення від проходження військової служби, ОСОБА_6 , в порушення вимог діючого законодавства, нехтуючи конституційним обов`язком громадянина України, спрямованим на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, військовим обов`язком громадянина України щодо проходження військової служби, в особливий період, за відсутності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та будучи ознайомленим 11.04.2023 під особистий підпис з вимогами статей 335, 336, 337 КК України, 29.06.2023 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , після визначеного у повістці часу та відмовився від відправки до 242 загального військового полігону Збройних Сил України для проходження навчання, таким чином ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Обвинувачений ОСОБА_6 разом зі своєю мамою ОСОБА_18 прибули до ОМТЦК та СП по повістці на 29.06.2023 після визначеного у повістці часу, тобто після 08:00 год. Документів медичних, які б давали право обвинуваченому на відстрочку згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не надали ні військовим ОМТЦК та СП, ні ВЛК. Твердження мами щодо перебування на утриманні сина обвинуваченого ОСОБА_6 документально не підтверджено.

Обвинувачений ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_18 , яка є його мамою, не заперечували, що рішенням ВЛК ОСОБА_6 визнаний придатним до служби.

У своїх показах обвинувачений ОСОБА_6 і свідок ОСОБА_18 плутались, намагались спотворити обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, їх покази є непослідовними, та не узгоджуються між собою та показами інших свідків.

Окрім того, факт проходження обвинуваченим медичного обстеження, про який зазначає обвинувачений та свідок ОСОБА_18 , спростовуються дослідженими в суді письмовими доказами, а саме висновками з лікарень.

Крім того, свідок ОСОБА_18 вказувала, що її син ОСОБА_6 має «білий білет», що також спростовується дослідженими письмовими доказами, адже обвинувачений на спеціалізованих обліках не перебуває.

Обвинувачений стверджує, що він не ухилявся від мобілізації, не поїхав до пункту збору на Крошню, бо йому туди не було виписано повістки. Також, зазначив, що 29.06.2023 відправки не було. Однак, в судовому засіданні досліджено письмовий доказ поіменний список військовозобов`язаних, які відібрані та направлені ІНФОРМАЦІЯ_5 у розпорядження командира НОМЕР_1 загального військового полігону від 29.06.2023, наданий свідком військовим ОСОБА_7 про те, що відправка 29.06.2023 відбулась.

Також, в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 детально повідомив про порядок відправки мобілізованих до пункту збору на Крошню, а також те, що повторно повістка до пункту збору на Крошню вже не виписується.

Отже, показання обвинуваченого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_18 , матері обвинуваченого, суд критично оцінює, оскільки вони мають характер упередженості та спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності. Зазначені показання не підтверджені іншими об`єктивними доказами у справі, а тому не можуть бути покладені в основу вироку як надійне джерело інформації. Суд також враховує родинний зв`язок свідка з обвинуваченим, що об`єктивно впливає на неупередженість її свідчень.

Разом з тим, покази свідків поліцейських ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , військового ОСОБА_7 , голови ВЛК ОСОБА_17 є логічними, послідовними та між собою узгоджуються

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 336 КК України, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно з ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Згідно результатів досудової доповіді Корольовського РВ ФДУ «Центр пробації» обвинувачений має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. Також орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Однак, суд не може покласти в основу даний висновок, оскільки він не відповідає обставинам справи та особі обвинуваченого.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції.

При призначенні покарання, суд враховує особу обвинуваченого раніше не судимий, офіційно не працює, неодружений, на утриманні дітей не має, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, характеризується посередньо за місцем проживання, а також відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, його зухвале ставлення до скоєного кримінального правопорушення у вчиненому не розкаюється, винним себе не визнає.

Також, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, оскільки ухилення від призову на військову службу під час мобілізації створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони, адже відповідно до ч. 2 ст. 17 Конституції України на Збройні Сили покладаються найважливіші функції: оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості. Метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації обвинуваченим є не його хвороби та утримання матері, на які він посилається, а свідоме небажання бути мобілізованим.

Застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України при ухваленні вироку за ст. 336 КК України в умовах воєнного стану, оголошеної загальної мобілізації та триваючої агресії створює у громадян відчуття безкараності за невиконання обов`язків, передбачених законодавством України.

Адже, дія воєнного стану у державі продовжується, обвинувачений є придатним до служби, але його небажання нести тягар військової служби, що виражається у його поведінці як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час його судового розгляду, дає підстави вважати, що при звільненні від покарання із застосуванням ст. 75 КК України, психологічне ставлення до вчиненого ним діяння не зміниться, а тому не буде досягнуто дієвої мети запобігання новому кримінальному правопорушенню та може стати негативним прикладом для інших осіб.

З огляду на викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 свідомо не бажав бути мобілізованим, тому саме реальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк запобігатиме вчиненню таких злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Арешт на майно ОСОБА_6 не накладався.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається, оскільки обвинувачений протягом судового розгляду належним чином виконує свої процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Початок строку покарання рахувати з дня затримання.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку.

Суддя ОСОБА_1