Справа № 509/998/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження № 0001500 від 02.11.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нововоронезький, Каширського району Воронезької області, рф, громадянина України, росіянина, одруженого, маючого на утриманні 2-х малолітніх дітей : доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

1 листопада 2020 року о 21:15 год., ОСОБА_14 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і знаходячись за місцем свого проживання за адресою : АДРЕСА_2 , разом з його співмешканкою ОСОБА_15 та друзями потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_16 , став свідком словесної перепалки, яка виникла між останніми та його співмешканкою ОСОБА_15 , яка намагалася припинити конфлікт між ними, під час якого, ОСОБА_16 умисно, з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , діставши з кишені штанів розкладний ніж та тримаючи його у правій руці, наніс ним один удар в область лівої сторони шиї останньої.

В цей час, ОСОБА_14 , вважаючи, що ОСОБА_16 своїми діями спричинив смерть його співмешканці ОСОБА_15 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, шляхом помсти, умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_16 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс декілька ударів кулаком по обличчю останнього, від чого ОСОБА_16 впав на диван, де ОСОБА_14 відібравши у останнього розкладний ніж та схопивши який в праву руку, наніс ним один удар в область лівої сторони шиї ОСОБА_16 , умисно спричинивши йому тим самим тілесне ушкодження у виді проникаючого поранення ділянки шиї зліва, від якого, ОСОБА_16 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 о 14:45 год. знаходячись в реанімаційному відділенні КУ «ООКЛ» за адресою : м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 26.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 29 (701) від 15.01.2021 р. смерть ОСОБА_16 знаходиться у причинному зв`язку з раною лівої бокової поверхні шиї, поранень вени, стінки глотки та стравоходу, ускладнень у виді гнійного запалення переднього та заднього межистіння, правобічної емпієми плеври. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_16 є поліорганна недостатність. Смерть ОСОБА_16 настала в ООКЛ 25.11.2020 р. о 14:45 год., про що чітко зареєстровано в медичній документації. Трупні явища на момент дослідження трупа, повністю відповідають цьому терміну.

На трупі ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення передньо-лівої поверхні шиї з ураженням вени та задньої стінки стравоходу, синців повік лівого ока, синця лівої щоки. Рана шиї з пошкодженням по ходу ранового каналу вени та стравоходу виникла від удару колюче-ріжучого предмету типу ножа. Індивідуальних особливостей ножа в ранах не встановлено у зв?язку з первинною хірургічною обробкою. Синці повік лівого ока та лівої щоки виникли від удару тупого предмету, індивідуальні особливості якого не відобразились. Проникаюче колото-різане поранення шиї з пораненням глотки, стравоходу та вени, за критерієм небезпеки для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Органом досудового розслідування протиправні умисні дії Томашевського кваліфіковані, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_16 , що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Свою вину в умисному вбивстві ОСОБА_16 за ч. 1 ст. 115 КК України, що сталося 01.11.2020 р. в період з о 21:00 год. до 22:00 год., під час конфліктної сварки ОСОБА_16 зі своєю дружиною ОСОБА_9 за адресою проживання обвинуваченого з сім?єю : АДРЕСА_2 , який, намагалася припинити співмешканка обвинуваченого ОСОБА_15 , обвинувачений ОСОБА_14 не визнав, вказавши, що він перевищив межі необхідної оборони, захищаючи останню, побачивши, що вона тримається за свою закривавлену шию після нанесення їй ножового поранення ОСОБА_16 . Самого удару ножом, який наніс ОСОБА_16 в шию ОСОБА_15 він не бачив, а почувши крики дружини ОСОБА_16 потерпілої ОСОБА_9 : «Ніж, ОСОБА_17 », кинувся на ОСОБА_16 , наніс йому два удари кулаком в обличчя останнього, від яких той впав на диван, після цього, вихвативши ніж з рук ОСОБА_16 , яким він наніс ножове поранення його співмешканці ОСОБА_15 , та взявши його в праву руку, наніс потерпілому один удар ножом в ліву сторону шиї ОСОБА_16 , вважаючи, що останній, своїм ножом заподіяв смерть його співмешканці. Після цього, намагаючись врятувати пораненого ОСОБА_16 , він разом з неповнолітньою донькою останнього ОСОБА_18 , 2005 р.н. телефоном викликали карету швидкої допомоги для рятування ОСОБА_16 , а потім він самостійно, зі свого мобільноого телефону викликав поліцію, повідомивши чергового по телефону про обставини події і про те, що він ножом поранив людину ножом в шию, після прибуття яких на місце події, він зустрів біля під?зду будинку за адресою : АДРЕСА_3 . До приїзду карети швидкої допомоги та поліції, він надав першу медичну допомогу ОСОБА_16 , здійснюючи перев`язування його рани на шиї. Вважає, що його протиправні дії слід кваліфікувати за ст. 118 КК України, як умисне вбивство, вчинене ним при перевищенні меж необхідної оборони.

Суд вважає, що вина ОСОБА_10 підтверджується наступними доказами по справі :

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , з яких вбачається, що 01.11.2020 р., після 18:00 год., вона, разом з чоловіком ОСОБА_16 та неповнолітньою донькою ОСОБА_19 , 2005 р.н. перебували у гостях у сім?ї своїх друзів ОСОБА_10 та його співмешканки ОСОБА_15 за адресою : АДРЕСА_2 , де вони разом розпивали спиртні напої, а саме 2 пляшки горілки, які вони привезли з собою та продукти харчування. В подальшому, після застілля, її чоловік ОСОБА_16 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння став себе неадекватно поводити, сваритися та лаятися з нею, вдаривши її кілька разів, після чого у їхній конфлікт втрутилася ОСОБА_15 , яка її заспокоїла, що йому не сподобалось ОСОБА_16 , який намагався вдарити і ОСОБА_15 , за яку заступився ОСОБА_14 , вдаривши ОСОБА_16 , після чого останній заспокоївся. Через деякий проміжок часу, ОСОБА_16 знову спровокував з нею сварку і ОСОБА_15 знову за неї заступилася, у відповідь на що, ОСОБА_16 дістав зі своєї кишені складений ніж, який завжди носив з собою, розклавши який, порізав шию ОСОБА_15 , яка стала кричати, так як з її шиї текла кров, які вона намагалися зупинити рушником. Через якусь мить вона побачила, що ніж ОСОБА_16 опинився в руках ОСОБА_10 , який наніс ним удар в шию її чоловіка ОСОБА_16 , який лежав на дивані. В подальшому, її донька ОСОБА_19 разом з ОСОБА_14 , надавали першу медичну допомогу потерпілому, намагаючись зупинити йому кров, та викликали поліцію та карету швидкої допомоги, яка увезла її пораненого чоловіка ОСОБА_16 та ОСОБА_15 в ООКЛ, звідки через деякий час ОСОБА_16 втік, куди його повернули та в якій він помер через 24 дні, ІНФОРМАЦІЯ_5 . Щодо свого померлого чоловіка ОСОБА_16 показала, що він постійно носив з собою складений ніж для самозахисту, зловживав спиртними напоями, після вживання яких ставав агресивним і непередбачуваним, неодноразово застосовував до неї силу, намагаючись бити і свою неповнолітню доньку ОСОБА_19 , з приводу чого, вона зверталась з заявами до поліції про вчинення домашнього насильства. Будь-яких претензій матеріально чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_10 вона немає, так як він намагався захистити свою співмешканку ОСОБА_15 , її та доньку ОСОБА_19 ;

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_18 , 2005 р.н., допитною судом у присутності матері ОСОБА_9 , про те має приятельські відносини з ОСОБА_14 та його цивільною дружиною ОСОБА_15 , в квартирі яких за адресою : АДРЕСА_2 , вона деякий час проживала. навчаючись у технікумі в м. Одесі. Так, 01.11.2020 р., приблизно о 21:00 год, коли вона разом батьками ОСОБА_20 та ОСОБА_9 перебували у гостях у ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , на їх запрошення за вищевказаною адресою, де всі дорослі вживали горілку за столом на кухні, її батько ОСОБА_16 став принижувати маму, постійно нецензурно лаявшись на неї, провокуючи конфлікт, який намагалася припинити ОСОБА_15 заспокоювачі її маму та сидячи біля неї наприсядки, а ОСОБА_14 всадив її батька ОСОБА_16 на диван, щоб той не лаявся з мамою. В якийсь момент, вона, стоячи біля балкону повернулася, побачивши, як її батько наніс удар своїм ножом ОСОБА_15 в область горла, потекла кров з шиї, від чого вона впала на підлогу, де лежачи хрипіла, а потім, батько кинувся з ножом на ОСОБА_10 , на що останній вдарив його кулаком в обличчя, повалив на диван, на якому її батько намагався вдарити ножом ОСОБА_10 , який вирвавши ніж з рук її батька, вдарив його цим же ножом в його шию. Далі, вона разом з ОСОБА_14 викликали медиків та поліцію ;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , з яких видно, що 01.11.2020 р., приблизно о 18:20 год., до них у гості приїхали потерпіла ОСОБА_9 , її чоловік ОСОБА_16 , які вже були у стані сп?яніння та їхня неповнолітня донька ОСОБА_19 , які привезли з собою 2 пляшки горілки та закуску. Під час застілля, ОСОБА_16 та ОСОБА_9 почали сваритися і лаятися між собою. Вона та її співмешканець ОСОБА_14 стали заспокоювати їх, і в цей час, ОСОБА_16 вдарив її ножом в область шиї, вона впала на підлогу, а ОСОБА_16 пішов з ножом до ОСОБА_10 і мвіж ними сталася сутичка, яку вона бачила, лежачи на підлозі, а потім ОСОБА_14 вдарив ножом в шию ОСОБА_16 , який той, потім дістав та кинув його підлогу. Вона не знає, чому її чоловік вдарив ножом потерпілого ОСОБА_16 . В подальшому, ОСОБА_14 викликав поліцію та швидку допомогу, яких зустрів біля під?їзду. Каретою швидкої допомоги її та пораненого ОСОБА_16 доставили в ООКЛ, де їй надали першу допомогу і вона поїхала додому, а ОСОБА_16 залишився в лікарні, а через деякий час втік з лікарні. Через 24 дні помер у цій же лікарні. Вона не проходила судово-медичну експертизу для встановлення тяжкості тілесних ушкоджень ;

- протоколом огляду місця події з фото-таблицею до нього від 01.11.2020 р., а саме квартири за адресою : АДРЕСА_2 , де на підлозі коридору маються сліди речовини бурого кольору, які ведуть від вітальні до входу в жилу кімнату, ванну кімнату (на раковині) та вхідної двері квартири. На підлозі кімнати № 2 розкидані речі (футболка зі слідами речовини бурого кольору), полімерні пакети від медичних бинтів, на простирадлі ліжка маються також сліди речовини бурого кольору. На кухонній поверхні приміщення № 3, де порушена звичайна обстановка, мається розкладений ніж, загальною довжиною 23 см. (рукоять 13 см., довжина клинка 10 см., ширина 2,7 см.) з нашаруванням речовини бурого кольору, на розкладеному дивані з постільною білизною у приміщенні кухні також маються сліди речовини бурого кольору ;

- постановою про долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 02.11.2020 р. : складний ніж, упакований до полімерного сейф-пакету № 0006931, 3 марлевих тампони зі змивами речовини бурого кольору та контрольний зразок марлевого тампона, упакованих до 4 окремих паперових пакети, футболку рожевого кольору з плямами рідини бурого кольору, упаковану у полімерний сейф-пакет № INZ4022175, простирадло зеленого кольору з плямами рідини бурого кольору, упаковане до полімерного сейф-пакету № INZ4021832, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділенні поліції № 1 Одеського районного Управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області (Овідіопольський ВП ГУНП в Одеській області), квитанцією про отримання на зберігання вказаних речових доказів № 0001326 та протоколом огляду вищевказаних предметів і документів з фото-таблицею до нього від 02.11.2020 р. ;

- ухвалою слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.11.2020 р. про надання дозволу на проведення огляду (узаконення проведеного 01.11.2020 р. огляду квартири) за адресою : АДРЕСА_2 ;

- ухвалою слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.11.2020 р. про накладення арешту на речові докази : складний ніж, упакований до полімерного сейф-пакету № 0006931, 3 марлевих тампони зі змивами речовини бурого кольору та контрольний зразок марлевого тампона, упакованих до 4 окремих паперових пакети, футболку рожевого кольору з плямами рідини бурого кольору, упаковану у полімерний сейф-пакет № INZ4022175, простирадло зеленого кольору з плямами рідини бурого кольору, упаковане до полімерного сейф-пакету № INZ4021832, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділенні поліції № 1 Одеського районного Управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області (Овідіопольський ВП ГУНП в Одеській області) ;

- постановою до долучення до матеріалів кримінального провадження речового доказу : DVD-R диску з камер зовнішнього відеоспостереження ж/к «Кадорр-Груп» ;

- оглянутого в судових засіданнях флеш-носія з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 і протоколу до нього від 02.12.2020 р., на якому останній, у присутності захисника, статиста та понятих, показав та розповів на місці події обставини, за яких він, 01.11.2020 р. в орендованій ним та його співмешканкою ОСОБА_15 квартирі за адресою : АДРЕСА_2 , під час вживання спиртних напоїв, наніс ножове поранення в шию потерпілому ОСОБА_16 , вважаючи, що останній вбив ножом його співмешканку та постановою про долучення до матеріалів кримінального провадження речового доказу : флеш-носія з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 від 02.12.2020 р. ;

- довідкою ІІ МКЛ № 12518/665 від 09.11.2020 р., виданої ОСОБА_15 з діагнозом «колота рана підщелепної області зліва» з рекомендацією нагляду щелепно-лицевого хірурга у стаціонарних умовах ;

- протоколом огляду місця події з фото-таблицею до нього від 25.11.2020 р. : трупа ОСОБА_16 в палаті № 19 відділення ООКЛ ;

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_16 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 № 701 виданого ООКЛ 26.11.2020 р. ;

- висновком експерта з фактом смерті ОСОБА_16 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 № 29 (701) від 15.01.2020 р., з якого випливає, що смерть ОСОБА_16 знаходиться у причинному зв`язку з раною лівої бокової поверхні шиї, поранень вени, стінки глотки та стравоходу, ускладнень у виді гнійного запалення переднього та заднього межистіння, правобічної емпієми плеври. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_16 є поліорганна недостатність. Смерть ОСОБА_16 настала в ООКЛ 25.11.2020 р. о 14:45 год., про що чітко зареєстровано в медичній документації. Трупні явища на момент дослідження трупа, повністю відповідають цьому терміну. На трупі ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення передньо-лівої поверхні шиї з ураженням вени та задньої стінки стравоходу, синців повік лівого ока, синця лівої щоки. Рана шиї з пошкодженням по ходу ранового каналу вени та стравоходу виникла від удару колюче-ріжучого предмету типу ножа. Індивідуальних особливостей ножа в ранах не встановлено у зв?язку з первинною хірургічною обробкою. Синці повік лівого ока та лівої щоки виникли від удару тупого предмету, індивідуальні особливості якого не відобразились. Проникаюче колото-різане поранення шиї з пораненням глотки, стравоходу та вени, за критерієм небезпеки для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень ;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 603 від 23.12.2020 р., відповідно до якої, Томашевський будь-яких грубих порушень пізнавальної сфери діяльності не виявляє. Його інтелектуальний рівень відповідає віковій нормі, випробувальний здатний до свідомого планування поведінки, контролю і корекції своїх дій та вчинків. У досліджуваній у справі ситуації підекспертний не перебував в якомусь юридично значущому емоційному стані, в тому числі і в стані фізіологічного афекту, а знаходився в стані емоційної напруги, ситуаційно обумовлено, що виникла внаслідок конфлікту з потерпілим на тлі алкогольного сп?яніння (простого, непатологічного). Такі особисті прояви випробуваного, як егоцентризм, запальність, суб?єктивізм оцінок і установок, зовнішньозвинувачуючі форми емоційного реагування з раціоналізацією власної «правоти» на тлі алкогольного сп?яніння могли впливати на поведінку підекспертного в ситуації злочину, полегшуючи реалізацію емоційної напруги в безпосередній поведінці, проте не знижували здатності випробуваного контролювати свої дії і вчинки, усвідомлювати їх значення та можливі наслідки, в тому числі і правові. Підекспертний здатний правильно сприймати обставини, які мають значення у справі і надавати про них свідчення. Схильності до фантазування, підвищеної навіюваності не виявляє.

Статтею 17 КПК України передбачено особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Статті 22,23 КПК України прямо вказують, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони ? умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України). При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв?язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням. Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК України настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Встановлюючи суб?єктивні ознаки складу злочину умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), необхідно виходити з того, що ознаками суб?єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, є умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження в прямій, і непрямій формі (Постанова ККС ВС від 23.05.2019 р. справа № 752/18406/16-к (провадження № 51-10309км18).

Верховний Суд України у своїх рішеннях (провадження № 5-21кс12, № 5-22кс12, № 5-8кс13, № 5-4кс15, № 5-306кс15) неодноразово висловлював правову позицію про те, що умисне тяжке тілесне ушкодження є злочином зі змішаною формою вини умислом (прямим/непрямим) щодо заподіяння такого ушкодження та необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смертіпотерпілого (похідні наслідки). При цьому винний може усвідомлювати можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного. Розмежування цих складів злочинів здебільшого здійснюється за їх суб?єктивною стороною, виходячи з фактичних підстав кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння, зокрема способу, знаряддя злочину, кількості, характеру і локалізації тілесних ушкоджень, а також усвідомлення особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбачення його негативних наслідків та ставлення до них.

Для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з?ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб?єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю (Постанова ККС ВС від 25.04.2019 р. справа № 163/353/17).

Обвинувачений ОСОБА_14 не заперечує факту нанесення ним ножового поранення потерпілому ОСОБА_16 за вищевказаною адресою у вказаний вище період часу (дату), пояснюючи свій протиправний вчинок тим, що нібито захищав свою співмешканку ОСОБА_15 , якій до цього, ОСОБА_16 начебто наніс поранення своїм розкладним ножом, вважаючи, що остання загинула від ножового поранення, спричиненого їй ОСОБА_16 , побачивши при цьому у неї кров на шиї, куди було спрямовано ножове поранення.

Однак, суд звертає увагу на той факт, після вищевказаних подій, ОСОБА_15 не зверталася до судово-медичного експерта для встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених їй ОСОБА_16 , що вона підтвердила під час судового засідання при її допиті у якості свідка, а також, не направлялась слідчим для проходження такої експертизи через відсутність у неї тілесних ушкоджень, спричинених їй ОСОБА_16 , а тому і не була визнана досудовим слідством потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Застосовані обвинуваченим ОСОБА_14 протиправні дії до ОСОБА_16 у виді нападу на останнього з нанесенням йому декількох ударів кулаком у щелепу, яким він повалив потерпілого на диван, а потім вихвативши у останнього ніж та нанісши ним один удар в життєво-важливий орган шию, було явно і вочевидь неспівмірним з нанесеним ОСОБА_16 співмешканці ОСОБА_21 колотої рани підщелепної області зліва - згідно довідки ІІ МКЛ № 12518/665 від 09.11.2020 р., отриманої нею у лікаря через 8 днів після досліджуваних подій, характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень якої не були встановлені, і відповідно відсутністю реальної небезпеки її життю та здоров?ю, та наслідками, які навпаки, потягли за собою госпіталізацію ОСОБА_16 в реанімаційне відділення ООКЛ з діагнозом «поранення лівої бокової поверхні шиї, поранень вени, стінки глотки та стравоходу, ускладнень у виді гнійного запалення переднього та заднього межистіння, правобічної емпієми плеври», в якій він помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто через 24 дні ! після нанесення йому обвинуваченим ОСОБА_14 тяжкого тілесного ножового ушкодження, а безпосередньою причиною смерті ОСОБА_16 є поліорганна недостатність.

Саме з цих підстав, з урахуванням досліджених судом документальних доказів та пояснень потерпілої та свідків, які були очевидцями подій - судом в ході судового слідства не було добуто доказів умисного вбивства обвинуваченим ОСОБА_14 потерпілого ОСОБА_16 , передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку з чим, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_10 слід перекваліфікувати в цій частині з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_16 , так як протиправні дії ОСОБА_10 , які полягали у нанесенні потерпілому ОСОБА_16 ножового поранення лівої бокової поверхні шиї, поранень вени, стінки глотки та стравоходу, ускладнень у виді гнійного запалення переднього та заднього межистіння, правобічної емпієми плеври, та який вже не здійснював активних дій, тобто припинив суспільно небезпечне посягання не можуть свідчити про перевищення меж необхідної оборони, а вказують на спрямованість умислу ОСОБА_10 саме на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_16 .

З підстав, зазначених вище, суд вважає неспроможним клопотання сторони захисту щодо необхідності перекваліфікації протиправних дій ОСОБА_10 з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, як умисне вбивство ОСОБА_16 , вчинене ОСОБА_14 при перевищенні меж необхідної оборони своєї співмешканки ОСОБА_15 , у якої не було встановлено тілесних ушкоджень відповідним експертним висновком, а мається колотої рани підщелепної області зліва, згідно довідки ІІ МКЛ № 12518/665 від 09.11.2020 р., отриману нею через 8 днів ! після досліджуваних судом обставин кримінального правоопрушення, з огляду на що, наявність мотиву у ОСОБА_10 розправитися з нападником ОСОБА_16 через вчинений ним напад на ОСОБА_15 , не становив необхідної оборони, оскільки він набув протиправного характеру і розцінюється судом на загальних підставах, а тому для вирішення питання щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, необхідно ураховувати конкретні обставини справи, заставляти наявний акт суспільно небезпечного посягання з актом захисту, порівнюючи його відповідність зі ступенем небезпечності посягання, використовуючи критерії, сформовані касаційним судом (Постанова ВС від 27.02.2024 р. у справі № 674/1521/22).

Таким чином, дії особи, яка захищається, визнаються правомірними лише у тому разі, якщо вчиняються протягом часу існування стану необхідної оборони, що визначається тривалістю суспільно небезпечного посягання, яке потребує негайного відвернення або припинення. Заподіяна нападнику шкода має бути співмірною не тільки з небезпечністю посягання, а й з обстановкою захисту, яка визначається реальними можливостями і засобами того, хто захищається (Постанови ВС від 07.12.2022 р. у справі 295/4942/20, від 13.09.2023 р. № 334/742/19).

Стан необхідної оборони має початковий і кінцевий моменти. Право на необхідну оборону виникає з моменту створення особою, яка здійснює посягання, реальної небезпеки заподіяння істотної шкоди охоронюваним суспільним відносинам (життю і здоров?ю), а його кінцевим моментом є припинення таких дій і усвідомлення (реальна можливість усвідомлення) особою, яка захищається, факту остаточного припинення особою, яка здійснює посягання, суспільно небезпечних дій (Постанова ВС № 755/6241/19).

Призначаючи покарання ОСОБА_14 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу винного, позитивну характеристику, його вік, сімейний стан, а саме, знаходження на його утриманні 2-х малолітніх дітей та 1 неповнолітньої дитини, а також факт надання ним на місці події першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_16 та виклик карети швидкої допомоги та поліції, що судом відноситься до обставин, які в силу ст. 66 КК України пом?якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_10 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі.

В порядку ст.ст. 100,174 КПК України, речові докази : флеш-носій з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 від 02.12.2020 р. DVD-R диск з відеозаписом з камер зовнішнього спостереження ж/к «Кадорр Груп», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження належить зберігати при матеріалах справи, та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.11.2020 р. на речові докази по справі : складний ніж, упакований до полімерного сейф-пакету № 0006931, 3 марлевих тампони зі змивами речовини бурого кольору та контрольний зразок марлевого тампона, упакованих до 4 окремих паперових пакети, футболку рожевого кольору з плямами рідини бурого кольору, упаковану у полімерний сейф-пакет № INZ4022175, простирадло зеленого кольору з плямами рідини бурого кольору, упаковане до полімерного сейф-пакету № INZ4021832, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділенні поліції № 1 Одеського районного Управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, які підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст. 17,22,23,124,368-371,373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Взяти ОСОБА_10 під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання відраховувати ОСОБА_14 з 27.05.2025 р.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_14 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з 02.11.2020 р. по 12.11.2020 р., з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Речові докази : флеш-носій з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 від 02.12.2020 р. DVD-R диск з відеозаписом з камер зовнішнього спостереження ж/к «Кадорр Груп», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах справи, та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.11.2020 р. на речові докази по справі : складний ніж, упакований до полімерного сейф-пакету № 0006931, 3 марлевих тампони зі змивами речовини бурого кольору та контрольний зразок марлевого тампона, упакованих до 4 окремих паперових пакети, футболку рожевого кольору з плямами рідини бурого кольору, упаковану у полімерний сейф-пакет № INZ4022175, простирадло зеленого кольору з плямами рідини бурого кольору, упаковане до полімерного сейф-пакету № INZ4021832, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділенні поліції № 1 Одеського районного Управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, знищивши їх.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1