Справа № 450/314/24 Провадження № 1-кп/450/205/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000708 від 11.11.2023 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Львова, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працює, не депутат, не адвокат, не нотаріус, на наркологічному і психіатричному обліках не перебуває, військовозобов"язаний, не військовослужбовець, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 02.11.2023 р. о 15 год. 02 хв., перебуваючи у приміщенні ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет", який розташований за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30, шляхом вільного доступу, таємно викрав електричну бритву торгівельної марки "PHILIPS S5887/30" вартістю 4999,00 грн., яка належала потерпілому ОСОБА_6 , якою мав можливість розпорядитись.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою виннуватість у вчиненому не визнав та пояснив, що близько обіду 02.11.2023 р. він мав зустріч із своїм колегою у приміщенні ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30. Прибувши у вказане місце він направився у кафе, де за столиком знаходився його колега. Присівши на крісло він та його колега деякий період часу спілкувались, а в подальшому останній попрощався з ним і пішов у невідомому напрямку. Залишившись наодинці він побачив на столику коробку з електричною бритвою, яка на його думку належала його колезі. Взявши вказану електричну бритву під пахву він покинув зазначене приміщення. Вранці 03.11.2023 р. він подзвонив його колезі і повідомив, що останній забув у приміщенні кафе електричну бритву. В телефонному режимі його колега повідомив, що вказана електрична бритва йому не належить, а її поява на столику у кафе для нього невідома. В подальшому він видав зазначену електричну бритву працівникам поліції на їх вимогу. Просив його виправдати.

Незважаючи на заперечення своє винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність стверджується наступними доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , даними в судовому засіданні про те, що близько обіду 02.11.2023 р. він знаходився у приміщенні ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30, де придбав електричну бритву. Після цього він у кафе вказаного приміщення обідав та після завершення приймання їжі залишив зазначений заклад. При цьому він забув на столику кафе куплену ним електричну бритву. Приблизно через 1 (одну) годину він повернувся у кафе, однак електрична бритва на столику була відсутня. В подальшому він звернувся до служби підтримки юридичної особи, де ним була придбана електрична бритва, а також правоохоронні органи щодо зникнення у приміщенні ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" купленого ним товару;

-показаннями свідка ОСОБА_7 , даними в судовому засіданні про те, що він працює на посаді керівника охорони ТРЦ "King Cross Leopolis" за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30, у приміщенні якого розташоване ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет". У випадку втрати будь-яких речей чи товару, виявлення таких предметів громадянами на території зазначеного приміщення, останні звертаються до охорони або адміністратора вказаної юридичної особи. 02.11.2023 р. він знаходився на робочому місці і в цей день ніхто з громадян не звертався до нього про втрату (знахідку) речей чи товару, зокрема загублених предметів. Обставини крадіжки електричної бритви особою чоловічої статі він спостерігав на екрані монітора з камер відеоспостереження, які детально не пригадує, після прибуття працівників поліції;

-показаннями свідка ОСОБА_8 , даними в судовому засіданні про те, що вона працює на посаді інспектора служби безпеки ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30. В її обов"язки входить виявлення правопорушень та крадіжок, а також збереження матеріальних цінностей. 02.11.2023 р. вона знаходилась на робочому місці і в цей день ніхто з громадян не звертався до неї про втрату (знахідку) речей чи товару, зокрема загублених предметів. Обставини крадіжки електричної бритви особою чоловічої статі вона спостерігала на екрані монітора з камер відеоспостереження, які детально не пригадує, після прибуття працівників поліції;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , даними в судовому засіданні про те, що вона працює на посаді касира ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30. 02.11.2023 р. вона знаходилась на робочому місці у кафе за касовим апаратом. До неї звернувся чоловік, який запитав чи не бачила вона електричну бритву, яка ним була залишена на столику. Оскільки жодної електричної бритви залишеної на столику особою чоловічої статі вона не спостерігала, то відповідно повідомила що не бачила;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , даними в судовому засіданні про те, що він працює на посаді старшого дільничого ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області. 02.11.2023 р. за заявою потерпілого ним здійснювався пошук електричної бритви, яку особа чоловічої статі забула на столику кафе у приміщенні ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30. Обставини крадіжки електричної бритви особою чоловічої статі він спостерігав на екрані монітора з камер відеоспостереження, доступ до яких йому добровільно надали посадові особи вказаної юридичної організації. Із відеозапису ним було встановлено, що невідомий чоловік, який сидів за столиком у кафе, взяв із стільниці електричну бритву, заховав її під належний йому верхній одяг та покинув зазначене приміщення, а після цього здійснив посадку у автомобіль і поїхав в невідомому напрямку. Під час описаних дій невідомий чоловік до жодних осіб юридичної організації не звертався, а надалі такого було встановлено за номерними знаками транспортного засобу. Через декілька днів він подав рапорт на адресу ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, згідно мотивів якого вказав, що за наслідками проведеної ним перевірки виявлено ознаки таємного викрадення чужого майна. Відеозапис обставин крадіжки ним не вилучався, а такий було здобуто слідчим ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області;

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.12.2023 р., згідно якого встановлено отримання 10.11.2023 р. ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області рапорту ст. ДОП СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 з інформацією виявлення останнім ознак таємного викрадення чужого майна за наслідками проведеної ним перевірки;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.11.2023 р., згідно якої потерпілий ОСОБА_6 просив посадових осіб ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області вжити заходи щодо встановлення місцезнаходження втраченої ним з власної необережності електричної бритви торгівельної марки "PHILIPS S5887/30" вартістю 4999,00 грн. у ТРЦ "King Cross Leopolis" за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30;

-товарним чеком №07, згідно якого купівля-продаж електричної бритви торгівельної марки "PHILIPS S5887/30" відбулась за 4999,00 грн. (в тому числі ПДВ 20%, що становить 833,17 грн.);

-заявою ОСОБА_4 , який 08.12.2023 р. добровільно видав посадовим особам ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області електричну бритву торгівельної марки "PHILIPS S5887/30", яку 02.11.2023 р. шляхом вільного доступу і таємно взяв із столика приміщення кафе розташованого у ТРЦ "King Cross Leopolis" за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30;

-постановою про визнання речовим доказом від 09.12.2023 р., згідно якої електрична бритва торгівельної марки "PHILIPS S5887/30" визнана речовим доказом;

-ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.12.2023 р., згідно якої накладено арешт на електричну бритву торгівельної марки "PHILIPS S5887/30";

-довідкою ТзОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" №57 від 21.12.2023 р., згідно якої 02.11.2023 р. з 08 год. 30 хв. до 16 год. 00 хв. касир ОСОБА_9 працювала за касовим апаратом у приміщенні кафе "Ашан" за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с.Сокільники.

Незважаючи на заперечення своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , обраний ним та його захисником спосіб захисту, які просили ухвалити виправдувальний вирок, його винність доведена наведеними вище доказами, які досліджені судом.

Надані ним показання є надуманими, суперечливими і безпідставними, спростовуються зібраними та дослідженими доказами, і свідчать про намагання та спробу ухилитись обвинуваченим ОСОБА_4 від належної кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 , з"ясувавши 03.11.2023 р. обставини, що електрична бритва торгівельної марки "PHILIPS S5887/30" не належить його колезі, не вчинив жодних дій до повернення такої, а лише більш як через місяць часу, зокрема 08.12.2023 р., добровільно видав таку посадовим особам ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, які встановили його особу.

Крім цього, анкетних даних вказаного вище колеги обвинувачений ОСОБА_4 суду не надав.

Що стосується протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 13.11.2023 р. і долученого до нього DVD-R диску, постанови про визнання речовим доказом DVD-R диску від 15.11.2023 р. та протоколу огляду DVD-R диску із відеозаписом від 15.11.2023 р., слід вказати наступне.

За змістом ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

При цьому, системний аналіз ст.89 КПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець поділяє ознаки недопустимості доказів на очевидні та неочевидні. Залежно від цього визначається момент прийняття рішення щодо недопустимості доказів, який окреслений межами судового розгляду. Очевидно недопустимими є ті докази, про недопустимість яких прямо вказується в КПК України. Це означає, що очевидно недопустимим є доказ, будь-яке порушення процедури отримання якого згідно положень КПК України є безумовною підставою визнання його недопустимим.

Існують також умовно недопустимі докази, допустимість чи недопустимість яких визначається судом у кожному конкретному випадку в залежності від встановлених обставин кримінального провадження. Саме тому, процесуальну конструкцію "очевидна недопустимість доказу", слід розглядати крізь призму положень інституту доказового права у його нерозривному зв"язку з кримінально процесуальними правовідносинами.

Правила оцінки доказів, особливо вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, мають за мету запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів (постанова ККС ВС від 29.09.2020 р. у справі № 601/1143/16).

В контексті такого елементу допустимості доказів як належний процесуальний порядок отримання доказів, суд додатково звертає увагу, що метою встановлення та дотримання такого порядку є насамперед (1) унеможливлення істотного порушення прав і свобод людини в ході збирання (отримання) доказів та (2) забезпечення достовірності отриманих фактичних даних.

У зв"язку із цим, при наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: (1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи (2) зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

Із врахуванням зазначеного, саме різні критерії визнання доказів недопустимими, які наведені вище, обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості: (1) під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (частина 4 статті 87, частина 2 статті 89 КПК України) - у випадках, коли: 1) такі докази, отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і 2) їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду; (2) у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (частина 1 статті 89 КПК України) - якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які: 1) тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; 2) зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів. У разі, якщо б була можливість визнати доказ недопустимим лише на підставі формального порушення порядку його отримання без співставлення його з іншими доказами, не було б необхідності передбачати в КПК України вирішення цього питання саме у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті.

При вирішенні питання щодо допустимості похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав і свобод людини і використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим на підставі частин 1-3 статті 87 КПК України. Визнання недопустимими первісних доказів за іншими правилами допустимості, передбаченими КПК України, саме по собі не дає підстав для визнання недопустимими похідних доказів на підставі частини 1 статті 87 КПК України (правова позиція, викладена ККС ВС у постановах від 08.10.2019 р. у справі №639/8329/14-к та від 12.11.2019 р. у справі №236/863/17).

При визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу (постанова ККС ВС від 25.09.2018 р. у справі №210/4412/15-к). Щодо існування інших (умовних) підстав для визнання доказів недопустимими, судам необхідно у кожному конкретному кримінальному провадженні з"ясувати, до яких наслідків порушення вимог кримінального процесуального закону призвели і чи є ці наслідки незворотними (тобто такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду). Якщо мова йде про визнання доказів, отриманих під час слідчих (розшукових) дій, недопустимими, це здебільшого стосується наявності сумнівів у достовірності відомостей, отриманих в результаті їх проведення (постанова ККС ВС від 05.08.2020 р. у справі №334/5670/18).

Судом встановлено, що відеозапис DVD-R диску, який оформлено слідчим ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 13.11.2023 р., не містить інформації подій, які мали місце 02.11.2023 р. о 15 год. 02 хв. у приміщенні ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30.

Відеозапис долученого DVD-R диску містить інформацію від 11.09.2024 р. в кількості 1 (одного) файлу, де відображено особу чоловічої статі поблизу транспортного засобу у літній період часу та вказано місце "Львів-Давидів-Тераса".

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що особа з відеозапису йому невідома та не є обвинуваченим ОСОБА_4 .

Отже, протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 13.11.2023 р. і долучений до нього DVD-R диск, є недопустимими доказами та не можуть бути основою для встановлення вини особи.

В силу юридичної доктрини "Плодів отруйного дерева", яка стосується недопустимості доказів, якщо первинний доказ визнано недопустимим, то будь-які інші похідні докази, отримані на основі цього первинного доказу, також вважаються недопустимими.

Отже, постанова про визнання речовим доказом DVD-R диску від 15.11.2023 р. та протокол огляду DVD-R диску із відеозаписом від 15.11.2023 р., слід вважати недопустимими доказами, які також не можуть бути основою для встановлення вини особи.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання вжити заходи, передбачені ч.2 ст.369, ст.372 КПК України, і винести ухвалу щодо грубих порушень ст.2 КПК України слідчим ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 , якою процесуальні документи у кримінальному провадженні оформлено та підписано у відсутність відповідного відеозапису DVD-R диску.

З огляду на вказане вище, протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 від 26.03.2025 р., згідно мотивів якого просив долучити до матеріалів кримінального провадження флеш-носій з відеозаписом подій, які мали місце 02.11.2023 р. о 15 год. 02 хв. у приміщенні ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30, який ним отримано в ході досудового розслідування, оскільки таким не володіє сторона кримінального провадження з боку обвинувачення.

Протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про надання йому безоплатної правової за рахунок держави, оскільки він відмовляється від захисника ОСОБА_5 , з наступних мотивів.

Зазначене усне клопотання обвинувачений ОСОБА_4 обгрунтовував розбіжністю позицій між ним та захисником ОСОБА_5 щодо його захисту. Обгрунтованих пояснень щодо розбіжностей його позиції та захисника в частині захисту інтересів обвинувачений ОСОБА_4 і адвокат ОСОБА_5 суду не надали.

Судом встановлено, що відповідно до клопотання від 23.01.2024 р. за підписом захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування підозрюваний визнавав свою винуватість і щиро розкаювався, а тому від проведення слідчого експерименту відмовились.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість заперечив і така ж позиція висловлена його захисником ОСОБА_5 , який просив ухвалити виправдувальний вирок.

Під час розгляду справи судом, встановлено, що захисником ОСОБА_5 , який діяв в інтересах ОСОБА_4 , обрано стратегію захисту, що не відрізняється від позиції самого обвинуваченого, а тому будь-яка розбіжність позицій відсутня.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.20 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. У випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, підозрюваному, обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв"язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.

Відповідно до позиції ВП ВС в ухвалі від 20.02.2025 р. у справі №990/40/25 провадження №11-50заі23 сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути довідка про склад сім"ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, документи про заборгованість перед іншими особами, наприклад, за комунальні послуги тощо, а також інші документи, що підтверджують майновий стан.

Надана обвинуваченим ОСОБА_4 довідка про отримання пенсії, яка йому повернута судом на його вимогу, не може свідчити про незадовільне (скрутне) матеріальне становище та отримання ним правової допомоги захисника за рахунок коштів держави у зв"язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.

Наведені мотиви роз"яснені судом обвинуваченому ОСОБА_4 та повідомлено, що у випадку відмови від захисника ОСОБА_5 він має право укласти договір з іншим захисником.

Аналізуючи доведену до відома обвинуваченого інформацію, ОСОБА_4 наполягав на розгляді кримінального провадження у присутності захисника ОСОБА_5 , який здійснював його захист відповідно до договору про надання юридичних послуг від 23.01.2024 р.

Аналізуючи наведені вище докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також в сукупності всі зібрані докази, з точки зору їх достатності та взаємозв"язку, приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином, аналізуючи зібрані по кримінальному провадженні докази, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення і його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він здійснив в умовах воєнного стану таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Органами досудового розслідування та обвинувачення, а також обвинуваченим і його захисником ОСОБА_5 не надано суду доказів одруження, наявності на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, продовження виду пенсії по інвалідності 3 гр. загального захворювання, термін дії якої сплив 31.07.2025 р., характеризуючих особу ОСОБА_4 даних.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, відсутність пом"якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, особу винуватого, який раніше не судимий, не працює, не перебуває на наркологічному і психіатричному обліках, є особою з інвалідністю 3 групи, та вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

З врахуванням викладеного вище, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, шляхом застосування санкції ст.75 КК України про звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням із покладенням обов"язків, визначених ст.76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п.38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п.п.34, 41 рішення "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.12.2023 р. на електричну бритву торгівельної марки "PHILIPS S5887/30", слід скасувати.

Речовий доказ, а саме електричну бритву торгівельної марки "PHILIPS S5887/30", слід повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати, запобіжний захід та цивільний позов відсутні.

З врахуванням викладеного, судом повно та всебічно досліджено всі надані сторонами кримінального провадження докази, які з власної ініціативи суду здобувати заборонено вимогами КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування обраного покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов"язки, передбачені ст.76 КК України, а саме періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.12.2023 р. на електричну бритву торгівельної марки "PHILIPS S5887/30", - скасувати.

Речовий доказ, а саме електричну бритву торгівельної марки "PHILIPS S5887/30", - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1