Справа № 752/7946/25
Провадження № 1-кс/752/3817/25
У Х В А Л А

Іменем України

08 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000865, відомості щодо якого 24.02.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , в якому він просить накласти арешт на транспортний засіб BMW 520D з д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони, розпоряджатися будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією та перереєстрацією прав власності, здійснювати дії пов`язані із відчуженням об`єкту майна, передачі в користування іншим особам.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник власника майна заперечив проти задоволення клопотання, просив відмовити.

Власник майна підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обгрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000865 від 24.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

З посиланням на п. 3 та п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), та як виду покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий просить накласти арешт на належне підозрюваному ОСОБА_5 майно, оскільки, як вказує слідчий, незастосування зазначених заборон може призвести до відчуження вказаного майна.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як убачається з наданих матеріалів клопотання, 16.04.2025 року, ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 Кримінального кодексу України, відповідальність за якою визначена у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

За вимогами п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слідчий суддя повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, за вчинення якого, у разі визнання особи винуватою, суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчий надав дані, якими підтверджується право власності на легковий автомобіль BMW 520D з д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , за підозрюваним ОСОБА_5 .

А тому слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим доведена необхідність накладення арешту на BMW 520D з д.н.з. НОМЕР_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , як виду покарання у виді конфіскації майна.

Разом з тим, відсутні підстави для накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт на транспортний засіб BMW 520D з д.н.з. НОМЕР_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони, розпоряджатися будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією та перереєстрацією прав власності, здійснювати дії пов`язані із відчуженням об`єкту майна, передачі в користування іншим особам.

3. Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором у кримінальному провадженні.

4. На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1