Березівський районний суд Одеської області
30.05.2025
Справа № 494/467/25
Провадження № 1-кс/494/264/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 року м. Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчої - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання старшого слідчого відділення №1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000148 від 03.03.2025 року з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 Кримінального кодексу України (далі- КК України), відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочкове Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2025 року старша слідча відділення №1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000148.

Справа визначена слідчому судді ОСОБА_1 та призначена на 30.05.2025 року.

На обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилалась на те, що 25.02.2025 приблизно о 15:00, більш точного часу під час досудового слідства не встановлено, у ОСОБА_9 , який перебував за адресою тимчасового місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 , виник умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов?язаних із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням геніталій, яка є його неповнорідною сестрою (мають спільну матір) та в цей час також знаходилась у вищевказаному будинку, який є її постійним місцем проживання, за її добровільної згоди, достовірно знаючи про те, що остання не досягла чотирнадцяти років. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті, шляхом вчинення з малолітньою ОСОБА_10 , яка є його неповнорідною сестрою (мають спільну матір), дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій, ОСОБА_9 запропонував останній подивитися разом з ним фільм лежачи на ліжку в спальній кімнаті будинку, на що потерпіла погодилася. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення з малолітньою ОСОБА_10 , яка є його неповнорідною сестрою (мають спільну матір) дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій, за добровільною згодою потерпілої, яка не досягла чотирнадцяти років, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_9 свідомо розуміючи, що посягає на статеву свободу та недоторканність малолітньої особи, під час перебування разом з ОСОБА_10 на ліжку в спальній кімнаті будинку, почав її цілувати та обіймати, а після цього зняв з себе та потерпілої ОСОБА_10 штани та нижню білизну та вступив з ОСОБА_10 у статеві зносини природнім способом із застосуванням геніталій, тобто зґвалтував її. З урахуванням викладеного, у кримінальному провадженні встановлена достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (зґвалтування). 06.03.2025 року ОСОБА_9 слідчим суддею Березівського районного суду Одеської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 02.05.2025 року включно, із заставою. Ухвалою суду від 29.04.2025 року строк тримання під вартою ОСОБА_9 продовжувався, який закінчується 03.06.2025 року, проте на даний час у слідства виникла необхідність у продовженні тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , оскільки необхідно отримати висновки молекулярно-генетичних експертиз; виконати вимоги, передбачені ст. ст. 290, 291 КПК України; виконати інші слідчі дії, необхідність в яких виникне під час проведення досудового розслідування. Ризики за ст.177 КПК України не зменшились та інший запобіжний захід застосувати не можливо.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні 30.05.2025 року клопотання підтримали на підставах викладених у клопотанні, просили його задовольнити. Окрім цього, зазначили, що строк досудового розслідування продовжений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні та просили продовжити тримання під вартою без визначення розміру застави саме на 60 діб.

Підозрюваний та захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_11 у судовому засіданні заперечували з приводу клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою, а саме: у виді цілодобового домашнього арешту. Окрім цього, підозрюваний наполягав на визначенні також застави, у разі продовження тримання під вартою.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000148, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважаю наступне.

На розгляді у СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000148 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Слідчим суддею встановлено , що 03.03.2025 ОСОБА_9 письмово повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 152 КК України .

Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 06.03.2025 року ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02.05.2025 року включно, з визначенням застави.

Слідим суддею також встановлено, що постановою керівника Березівської окружної прокуратури від 22.04.2025 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 03.06.2025 року.

Також, ухвалою слідчого судді від 29.04.2025 року ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід тримання під вартою до 03.06.2025 року.

Ухвалою слідчого судді від 30.05.2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні №0000148 продовжений до п`яти місяців, а саме до 03.08.2025 року.

Частиною третьої статті 197 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України) передбачено: строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюваному обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Водночас, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Слідчим суддею встановлено, що у клопотанні, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним та не зник, враховуючи: існування можливості переховування на тимчасово окупованих територіях України, оскільки в Україні діє військовий стан. З урахуванням тяжкості злочину та покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, а тому зазначене беззаперечно може вказувати на наявність обґрунтованого побоювання у органу досудового розслідування про небезпеку переховування підозрюваного. Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають слідчому судді підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Щодо наявності ризику незаконно впливати на свідків та потерпілу є обґрунтованим у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_9 , та потерпіла ОСОБА_10 є близькими родичами, а саме неповнорідними братом та сестрою (мають спільну матір), що також було встановлено під час обрання запобіжного заходу тримання під вартою згідно ухвали суду від 06.03.2025 року, враховуючи характер вчиненого злочину, для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 може впливати на законного представника потерпілої ОСОБА_12 , а також на потерпілу ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, що негативно відобразиться на ході досудового розслідування у кримінальному провадженні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. При цьому, як зазначив раніше підозрюваний у судовому засіданні, останній знає свідків даного кримінального провадження та потерпілу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про наявність двох ризиків за п.1, п. 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозра ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які дослідженні слідчим суддею та під час винесення ухвали суду від 06.03.2025 року.

При цьому, у судовому засіданні 30.05.2025 року підозрюваний повторно визнав свою причетність до інкримінованого злочину.

При продовженні запобіжного заходу, слідчий суддя враховує надані слідчим матеріали кримінального провадження, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, наявність повідомлення про підозру.

Слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_9 .

Вказані вище обставини та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість та необхідність продовження стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є фактори, які дають змогу безперешкодно застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу - не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Водночас, підозрюваний може ухилитись від органів досудового слідства, також може мати вплив на свідків, потерпілу оскільки знає їх. Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний підозрюваного з можливістю спілкування з іншими особами, в тому числі шляхом телекомунікаційних зав`язків, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі, а тому суд доходить до переконання, що підозрюваний фактично безперешкодно та не маючи будь-яких стримуючих факторів може залишити його.

Водночас, під час судового засідання слідчий та прокурор просили також не визначати розмірі застави, проте слідчий суддя погоджується з думкою підозрюваного та вважає все ж таки визначити розмірі застави, оскільки як раніше було встановлено під час розгляду попередніх ухвал та підтверджено підозрюваним в цьому судовому засіданні, що саме за добровільної згоди відбувалися статеві стосунки між підозрюваним та потерпілою.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя враховує вимоги ч.5 ст.182 КПК України та те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, з огляду на обставини справи, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність родичів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному у якості альтернативного запобіжного заходу заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із покладенням на останнього у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримали та просили його задовольнити, пояснення ОСОБА_9 та його захисника, враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором, слідчим доведено наявність, на даний час, ризиків, визначених ст. 177 КПК України, беручи до уваги дані про підозрюваного ОСОБА_9 тому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 діб, а саме: до 29.07.2025 року, з визначенням розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-197, 200, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділення №1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000148 від 03.03.2025 року з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави задовольнити частково.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», - продовжити на 60 діб, а саме: до 29.07.2025 року включно, з визначенням розміру застави.

Визначити підозрюваному ОСОБА_9 в якості альтернативного запобіжного заходу, заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн 00 коп.

Підозрюваний, або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:

Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Код отримувача за

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ

Код банку отримувача: 820172

Рахунок отримувача: UA0005435

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 30.05.2025 року, заставна сума за ОСОБА_9 , суддя: ОСОБА_1 .

У разі внесення застави на відповідний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, звільнити підозрюваного ОСОБА_9 з-під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого або прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Татарбунари, Білгород-Дністровського району Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, реєстрації, контактних номерів мобільного телефону;

-утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали в частині покладених на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язків становить до 29.07.2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 30.05.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1