Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3875/24

Номер провадження: 1-кп/511/127/25

23 вересня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження № 0000373, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Степанівка Роздільнянського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді водія-електрика електрогазового взводу технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», ВОС-790058А, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 135, частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачення, визнане судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_10 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її з 04.05.2019 року у військовій частині НОМЕР_2 , а з 19.12.2023 року у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія- електрика електрогазового взводу технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення, у військовому званні «старший матрос», 18.05.2024 приблизно о 21 годині 10 хвилин, здійснюючи рух по проїзній частині АДРЕСА_3 , зі сторони села Понятівка у напрямку міста Роздільна, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, грубо порушив вимоги пунктів 1.5.; 1.7.; 2.3 б); 2.9. а); 12.1.; 12.3. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Так ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZ Е220», реєстраційний номер НОМЕР_3 та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1,35 %о етилового спирту у крові), в силу чого позбавив себе можливості адекватно сприймати навколишню дорожню обстановку, своєчасно реагувати на її зміну, контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, рухаючись зі швидкістю близько 50-55 км/год (фактична швидкість органами досудового розслідування не встановлена), в умовах обмеженої видимості через сутінки, з увімкненим ближнім світлом фар, вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, здійснюючи рух по проїзній частині вулиці Миру, 144 в селі Степанівка Роздільнянського району Одеської області в районі СП «Вітмарк-Україна», на прямій, рівній, сухій, асфальтованій ділянці горизонтального профілю, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, наближаючись до електросамоката «PROOVE», під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_8 , котрий рухався попереду, у попутному напрямку, по правій за ходом руху цього автомобіля межі смуги руху і асфальтованего узбіччя, прямолінійно, з увімкненою фарою і габаритним вогнем, зі швидкістю близько 25 км/год, під час об`їзду самоката, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.1., виїхав за межі своєї смуги руху на праве узбіччя, де допустив наїзд передньою правою частиною керованого автомобіля на задню частину самоката і його водія, що призвело до закидання тіла потерпілого на капот, вітрове скло автомобіля, з наступним його відкиданням і падінням на дорожнє покриття.

Своїми діями ОСОБА_10 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження, у вигляді: поєднаної краніо-скелетної травми, закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку легкого ступеня; закритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків; відкритого багатоуламкового перелому обох кісток нижньої третини лівої гомілки із частковою травматичною ампутацією лівої стопи, множинних саден і гематом, що відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_10 органами досудового розслідування кваліфіковано ч. 2 ст. 286-1 КК України як у порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Крім того, 18.05.2024 приблизно о 21 годині 13 хвилин (точний час органами досудового розслідування не встановлено) військовослужбовець ОСОБА_10 свідомо залишив без допомоги неповнолітнього ОСОБА_8 , який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, хоча мав змогу надати йому допомогу, а також сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, а саме в зазначений день та час водій ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1,35 %о етилового спирту в крові), керуючи технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZ Е220», реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснюючи рух по проїзній частині вулиці Миру, 144 в селі Степанівка Роздільнянського району Одеської області, зі сторони села Понятівка у напрямку міста Роздільна, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, грубо порушив вимоги пунктів: 1.5.; 1.7.; 2.3 б); 2.9. а); 12.1.; 12.3. Правил, що виразились у тому, що він, рухаючись зі швидкістю близько 50-55 км/год (фактична швидкість органами досудового розслідування не встановлена), в умовах обмеженої видимості через сутінки, з увімкненим ближнім світлом фар, вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, проїжджаючи в районі СП «Вітмарк-Україна», на прямій, рівній, сухій, асфальтованій ділянці горизонтального профілю, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, наближаючись до електросамоката «PROOVE», під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався попереду, у попутному напрямку, по правій за ходом руху цього автомобіля межі смуги руху і асфальтованого узбіччя, прямолінійно, з увімкненою фарою і габаритним вогнем, зі швидкістю близько 25 км/год, під час об`їзду самоката, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.1., виїхав за межі своєї смуги руху на праве узбіччя, де допустив наїзд передньою правою частиною керованого автомобіля на задню частину самоката і його водія, що призвело до закидання тіла потерпілого на капот, вітрове скло автомобіля, з наступним його відкиданням і падінням на дорожнє покриття, чим заподіяв тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 .

Після наїзду водій ОСОБА_12 , діючи навмисно, маючи на меті уникнути відповідальності за скоєний наїзд на неповнолітню особу, в порушення вимог пункту 2.10. а)-е) Правил, на місці пригоди не залишився, заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому не вжив, до медичного закладу та органу Національної поліції про дорожньо-транспортну пригоду не повідомив і зник з місця пригоди, тим самим залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_8 , який перебував в небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок іншого безпорадного стану, оскільки після наїзду отримав небезпечні для життя в момент заподіяння ТЯЖКІ тілесні ушкодження, у вигляді: поєднаної краніо-скелетної травми, закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку легкого ступеня; закритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків; відкритого багатоуламкового перелому обох кісток нижньої третини лівої гомілки із частковою травматичною ампутацією лівої стопи, множинних садна і гематом, хоча мав змогу надати водієві самоката допомогу, при цьому сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан. Проте, завдяки оперативним діям працівників поліції місцезнаходження автомобіля-учасника ДТП і водія ОСОБА_12 було установлено у той же вечір.

Дії ОСОБА_10 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 135 КК України як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Позиція обвинуваченого у судовому засіданні .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті та суду показав, що 18 травня 2024 року біля 17 години він перебував поза службою і разом із дружиною ОСОБА_13 та своїми знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 розпивали спиртні напої за місце проживання останніх в АДРЕСА_4 . Під час вживання спиртних напоїв йому зателефонував знайомий, і він вирішив поїхати до нього. Будучи в нетверезому стані, сів за кермо власного автомобіля «MERCEDES-BENZ Е220», та разом з дружиною направилися в сторону міста Роздільна Одеської області . Рухався не більше 40 км/год. При цьому вони їхали при включеному ближньому світлі фар . Під час руху на транспортному засобі побачив, що розбилося лобове скло. Він зупинився, вийшов з авто та побачив на дорозі, що він збив ОСОБА_16 , спочатку підбіг до нього, а потім сів в машину і залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Дружина його в цей час від удару втратила свідомість. Він наїхав на Кирила правою частиною свого автомобіля. У скоєному щиро кається. В подальшому його дружина перерахувала потерпілим 24 000 грн для лікування сина. Позов визнає частково. На теперішній час не працює, відкшодувати шкоду не має можливості, а у випадку його засудження має намір продовжити службу в ЗСУ.

Докази винуватості.

Крім визнавальних показів обвинуваченого ОСОБА_10 його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджена наступними доказами обвинувачення.

Так потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 18.05.2025 року ввечері біля 21 години він на електросамокаті виїхав з дому з вулиці Новоселів с.Степанівка Роздільнянського району на головну дорогу, якою була вул. Миру с.Степанівка Роздільнянського району Одеської області . Їхав по правій стороні дороги, на вулиці темніло. У нього були включені фари. Моменту наїзду на нього не пам`ятає. Алкоголь не вживав, автомобіль обвинуваченого в полі зору не бачив. Внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, перелому ніг, множинні садна і гематоми. До теперішнього часу продовжує лікування. Переніс багато операціій , після ДТП більше року провів у лікарні, пересувається з допомогою милиць.

Доповнила покази потерпілого і його мати потерпіла ОСОБА_9 , яка суду показала, що 18.05.2024 року, коли вона прийшла ввечері з роботи син ОСОБА_17 відпросився до друзів і взяв вдома електросамокат. Далі, о 21:30 годині їй зателефонували та повідомили, що син потрапив в дорожньо - транспортну пригоду. Сина збили на дорозі в районі сокового заводу в с.Степанівка. Знайшов сина водій іншого транспортного засобу, він і викликав машину швидкої допомоги, вони прибули та надали сину першу необхідну допомогу та відвезли у лікарню до Одеси. Внаслідок ДТП у сина на лівій нозі не вистачає 5 см, сильно постраждала права нога. Уламки костей дитини були розкидані на місця ДТП. Кирило переніс 6 важких операцій, однак ходити самостійно не може, пересуваються по цей час на милицях і йому належить пройти ще оперативні втручання. На момент ДТП син навчався в 11 класі Степанівської школи. В рахунок відшкодування шкоди сім`я обвинуваченого сплатила 24 000,00 грн. Зазначила, що моральний стан сина дуже поганий, до ДТП він займався спортом, вів активний спосіб життя, а наразі всього цього позбавлений, переносить непомірний фізичний біль і моральні страждання.

Покази потерпілих доповнили в суді свідки обвинувачення.

Так свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показала, що 18.05.2024 року біля 21-22 години їхала на машині зі своїм хлопцем ОСОБА_19 по дорозі в селі Степанівка Роздільнянського району Одеської області . На обочині побачили хлопця, що лежав. ОСОБА_19 зупинився, вийшов з машини, підійшов до хлопця, потім повернувся і сказав, що того збила машина. Хлопець лежав на обочині з лівої сторони , на дорозі також лежав самокат та бампер від автомобіля. Вони викликали поліцію та швидку. Вона бачила , що у хлопця була кров на обличчі . ОСОБА_19 сказав, що у хлопця травма ніг. На їх запитання хлопець спочатку сказав, що нічого не пам`ятає, а потім сказав, що їхав на електросамокаті.

Свідок ОСОБА_14 будучи допитана у судовому засіданні показала, що 18 травня 2024 року ОСОБА_10 з дружиною близько 16-17 години приїхали до них у гості . Вони посиділи, поспілкувалися , при цьому вживали алкогольні напої , це було 2 літри пива та пів літри коньяку . ОСОБА_10 також вживав алкоголь. Приблизно о 21-21:30 годині вони поїхали додому. За кермо автомобіля після вживання алкоголю сів ОСОБА_10 , його дружина сіла поряд на пасажирське сидіння . ЇЇ чоловік також сів з ними в машину, доїхав до перехрестя дороги та вийшов, а вони поїхали далі. Потім їй стало відомо, що ОСОБА_10 збив дитину на електросамокаті .

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 його вина у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

-витягом з ЄРДР від 19.05.2024 року, відповідно до якого дане кримінальне провадження було порушено за повідомленням до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області зі служби 102 про те, що 18.05.2024 року біля 21:00 години військовослужбовець ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем "Мерседес Е-220 д/з НОМЕР_3 по автодорозі Р-33 в напрямку с. Степанівка, вул. Миру 144, здійснив наїзд на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався на електросамокаті в попутному напрямку по узбіччю дороги, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження. Після ДТП ОСОБА_10 з місця пригоди зник. (а.с. 1-3 том №2);

- протоколом огляду місця події від 18.05.2024 року зі схемою та фототаблицею, відповідно до якого під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яким є ділянка дороги Р-33, в межах села Степанівка Роздільнянського району Одеської області в 400м від ТОВ «Вітмарк» було виявлено та вилучено чотири уламки автомобіля сірого кольору, належного ОСОБА_10 та електросамокат чорного кольору, на задній частині якого відсутні крила та відокремлено шини, зламано руль і який належить ОСОБА_9 (а.с.4-15 том№2);

- даними із у листа чергового лікаря КНП «Роздільнянська БПЛ» від 18.05.2024 року на запит слідчого, відповідно до якого 18.05.2025 року каретою швидкої допомоги до лікарні був доставлений потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередній діагноз: політравма, ЗЧМТ, гематома у ділянці голови. Закрита травма грудної клітки та живота . Відкритий перелом багатоуламковий обох кісток гомілки на рівні с/з правої нижньої кінцівки. (а.с.16 том №2);

- висновком спеціаліста лікаря- консультанта КНП «Роздільнянська БПЛ» від 19.05.2024 року , відповідно до якого попередньо під час огляду потерпілого ОСОБА_8 виявлено перелом багатоуламковий обох кісток гомілки на рівні н/з лівої нижньої кінцівки , перелом багатоуламковий обох кісток гомілки на рівні с/з правої нижньої кінцівки , політрвма . Закрита черепно-мозкова травма , гематома у ділянці голови. Закрита травма грудної кістки та живота .(а.с.17 том №2);

-протоколом обшуку від 19.05.2025 року з доданим до нього відеозаписом даної слідчої дії та фототаблицею, відповідно до якого під час санкціонованого обшуку території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е220», реєстраційний номер НОМЕР_3 зі слідами механічних пошкоджень , зразки змивів з ручок дверей, керма, ручок,які були вилучені та поміщені до паперового конверту , а також папілярні узори пальців рук та долоні .(а.с.19-26 том №2);

-висновком №18 від 19.05.2025 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого, під час огляду водія ОСОБА_10 у останнього з допомогою алкотесту «Алкофор» було виявлено 1,35 % проміле алкоголю (а.с.32-34 том №2);

-витягом з ЄРДР №0000374 від 19.05.2024 року, відповідно до якого за заявою ОСОБА_9 внесено відомості до ЄРДР щодо притягнення до кримінальної відповідальності водія ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.1 ст.135 КК України, так як останній залишив місце пригоди та її сина у небезпечному для життя стані.(а.с.49 том№2);

-постановою Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 19.05.2024 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування №0000373 від 19.05.2024 року за ч.1 ст.286-1 КК України та матеріалів кримінального провадження №0000374 від 19.05.2024 року за ч.1 ст.135 КК України, об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно №0000373 . (а.с.51-53 том №2);

- постановою слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 19.05.2024 року , відповідно до якої визнано у справі речовими доказами 4 (чотири) пластикові фрагменти бамперу автомобіля сірого кольору, а саме: чотири пластиковий фрагмент підсилювача бампера чорного кольору з маркуванням 1J0 201-429 А; заокруглений пластиковий фрагмент бамперу сірого кольору без маркування, які були вилучені та поміщені до чорного поліетиленового пакету з биркою NРU-3371206; пластиковий фрагмент передньої правої частини бамперу сірого кольору, а також пластиковий фрагмент передньої частини бамперу сірого кольору які були вилучені та поміщені до сейф-пакету РSР4024228; електро-самокат «РRООVЕ» чорного кольору з серійним номером Р05Е21S08144 по матеріалам кримінального провадження № 0000373 від 19.05.2024 року.(а.с.59-60 том №2);

- постановою слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 19.05.2024 року , відповідно до якої визнано у справі речовими доказами транспортний засіб марки "Мерседес Е-220 д/з НОМЕР_3 сірого кольору; 4 (чотири) змиви з дверних ручок авто, 1 (один) змив з водійського керма, 1 (один) змив в ручки АКПП, що були вилучені та поміщені до паперових конвертів з підписами слідчого та понятих а також 4 (чотири) відбитки папілярних узорів пальців рук та 1 (один) відбиток папілярних узорів долоні, що були вилучені та поміщені до сейф- пакету WAR1159028.( а.с.61-62 том № 2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.08.2024 року зі схемою та фототаблицею за участю підозрюваного ОСОБА_10 , який у присутності понятих , добровільно розказав та показав на місці про обставини дорожньо-транспортної пригоди , яка мала місце з його участю та потерпілим ОСОБА_8 18.05.2024 року на ділянці автодороги Р-33, по вул.Миру 144 в с.Степанівка Роздільнянського району Одеської області . (а.с.91-99 том №2);

- висновком автотехнічної експертизи № 23-2879 технічного стану електросамокату «РRООVЕ» від 01.07.2024 року, відповідно до якого проведені діагностичні дослідження свідчать про те, що органи управління електросамоката «РRООVЕ» (гальмова система, рульове керування та ходова частина), на момент події перебували в працездатному стані й могли виконувати задані функції по керуванню самокатом. На момент огляду гальмова система та ходова частина зазначеного самоката перебувала в не працездатному стані, та не могла виконувати задані функції, за рахунок деформацій та руйнувань аварійного характеру, які виникнули під час та після зіткнення з автомобілем марки "Мерседес Е-220 д/з НОМЕР_3 . (а.с.111-115 том №2);

- висновком автотехнічної експертизи № 28-2878 технічного стану автомобіля марки "Мерседес Е-220 д/з НОМЕР_3 від 01.07.2024 року, відповідно до якого органи управління автомобіля «MERCEDES-BENZ Е-220, н/з НОМЕР_3 , (гальмова система, рульове керування ходова частина та системи освітлення (фари головного освітлення)), на момент огляду та на момент події перебували в працездатному стані й могли виконувати задані функції по керуванню автомобілем. (а.с.121-125 том №2);

- висновком №24-2880 транспортно трасологічної експертизи механізму зіткнення автомобіля марки "Мерседес Е-220 д/з НОМЕР_3 та електросамокату «РRООVЕ» від 01.07.2024 року, відповідно до якого в початковий період розвитку ситуації ДТП, автомобіль «MERCEDES-BENZ Е-220, д/з НОМЕР_3 та електро-самокат «PROOVE», розташовувались у попутних, паралельних напрямках, при цьому електросамокат «PROOVE» рухався прямолінійно, а автомобіль «MERCEDES-BENZ Е-220, д/з НОМЕР_3 рухався з ліва на право відносно напрямку руху електро-самоката «PROOVE».

Мало місце контактна взаємодія ударного характеру між, рухомими у попутних, паралельних напрямках, автомобілем «MERCEDES-BENZ Е-220 , та тілом водія електро-самоката «PROOVE» - між правою боковою частиною автомобіля «MERCEDES-BENZ Е-220» та лівою боковою тіла водія самоката, після чого електро-самокат «PROOVE» падає на проїзну частину, та рухається в горизонтальному стані перед автомобілем «MERCEDES-BENZ Е-220», а тіло водія самоката закидає на капот та переднє вітрове скло. Найвірогідніше, що місце зіткнення розташовувалось біля правого краю проїзної частини на смузі руху в напрямку від с.Павлівка в бік с.Степанівка перед початком «сліду волочіння утвореного самокатом в схемі до протоколу місця ДТП.(а.с.131-137 том №2);

- висновком №24-2877 транспортно - трасологічної експертизи слідів на автомобілі марки "Мерседес Е-220 д/з НОМЕР_3 від 01.07.2024 року, відповідно до якого при суміщенні наданого для дослідження фрагменту переднього бампера пофарбованого у темно сірий колір, вилучених на місці ДТП, та переднього бамперу на досліджуваному автомобілі «MERCEDES-BENZ Е-220, д/з НОМЕР_3 , встановлено, що вони мають загальні лінії і поверхні розділення, що є підставою для категоричного твердження, що фрагмент переднього бампера пофарбованого у темно сірий колір, вилучених на місці ДТП, та передній бампер, що встановлена на досліджуваному автомобілі «MERCEDES-BENZ Е-220, н/з НОМЕР_3 , складали раніше єдине ціле, та утворюють частину переднього бампера цього транспортного засобу.

При суміщенні фрагменту кріплення переднього бампера з пластику чорного кольору , вилучених на місці ДТП, та кріплення переднього бампера, що встановлена на досліджуваному автомобілі «MERCEDES-BENZ Е-220, встановлено, що вони мають загальні лінії і поверхні розділення, що є підставою для категоричного твердження, що фрагмент кріплення переднього бампера з пластику чорного кольору, вилучених на місці ДТП. та кріплення переднього бампера, що встановлена на досліджуваному автомобілі «MERCEDES-BENZ Е-220, н/з НОМЕР_4 , складали раніше єдине ціле, та утворюють частину переднього бампера цього транспортного засобу.(а.с.143-146 том №2);

-висновком №306 комісійної судово-медичної експертизи, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_8 2007 р.н., під час огляду були виявлені наступні тілесні ушкодження: поєднана краніо-скелетна травма - закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку легкого ступеня; закритий уламковий перелам обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків; відкритий багатоуламковий перелам обох кісток нижньої третини лівої гомілки із частковою травматичною ампутацією лівої стопи; множинні садна та гематоми тіла. Дані ушкодження виникнути 18.05.2024 р. Перелічені ушкодження спричинені дією тупих предметів, якими могли бути зовнішні частини кузову автомобіля та дорожнє покриття, тобто, могли бути отримані за рахунок наїзду легковим автомобілем.

Перелічені ушкодження виникли за одним механізмом (за рахунок дії частин автомобіля та дорожнього покриття), дані ушкодження, згідно із п. 2,1.3. «м» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм зиски для життя, у тому числі і в момент заподіяння.

У даному конкретному випадку тривале лікування ОСОБА_8 , у тому числі необхідність неодноразового оперативного втручання, пов`язані із тяжкістю травми, отриманої постраждалим (наявністю відкритого перелому кісток лівої гомілки із частковою травматичною ампутацією стопи, закритого перелому кісток правої гомілки, черепно-мозковою травмою), а не з відстроченими термінами надання медичної допомоги (зокрема., за рахунок залишення потерпілого на місці ДТП, як зазначено у редакції питання). (а.с.190 том №2);

-висновком №24-3700 судової автотехнічної експертизи технічного стану системи освітлення електросамоката «PROOVE» відповідно до якого система головного освітлення та світлової сигналізації електросамокату «PROOVE» перебувала в працездатному стані. (а.с.231-237 том №2);

- висновком №24-5241 судової автотехнічної експертизи обставин наїзду автомобіля «MERCEDES-BENZ Е-220» н/з НОМЕР_4 та самокатника від 02.10.2024, року, відповідно до якого дії водія автомобіля "Mercedes-Benz Е220" р/н НОМЕР_3 регламентувалися вимогами пунктів 12.1 та 12.3 ПДР, згідно з якими водій повинен був рухатися зі швидкістю, яка б забезпечувала йому контроль за керуванням автомобілем, і при наближенні до попутного самокатника, завчасно виконати його об`їзд. За вихідними даними слідства водій автомобіля "Mercedes-Benz Е220" р/н НОМЕР_4 належним виконанням вимог пунктів 12.1 та 12.3 ПДР мав технічну можливість уникнути пригоди. За вихідними даними слідства дії водія автомобіля "Mercedes-Benz Е220" р/н НОМЕР_3 не відповідали вимогам пунктів 12.1 та 12.3 та знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП .(а.с.243-246 том №2).

Суд, повно дослідивши надані суду по справі вищенаведені докази, прийшов до висновку, що виходячи з обставин справи, встановлених в судовому засіданні, вина обвинуваченого ОСОБА_10 доведена належними та допустими доказами, дослідженими в повному об`ємі в судовому засіданні. Обвинувачений причетний до вчинення дорожньо транспортної пригоди , а далі достовірно знаючи, що здійснив наїзд на людину, обвинувачений свідомо зник з місця ДТП, не надавши допомоги потерпілому.

Кваліфікація дій.

Відтак, суд оцінивши всі докази в сукупності, прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушеннь, а його дії належить кваліфікувати:

- за ч. 2 ст. 286-1КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження;

- за ч. 1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебувала в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги мав змогу надати їй допомогу і він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Щодо призначення покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При цьому каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкта посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки кримінального правопорушення.

Так обставини, які обтяжують покарання для обвинуваченого ОСОБА_10 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання для обвинуваченого ОСОБА_10 відповідно до ст.66 КК України суд визнає визнання вини та щире каяття.

Вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким і тяжким злочинами, обвинувачений ОСОБА_10 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку , військовослужбовець, є учасником бойових дій (посвідчення № НОМЕР_5 ), на спеціалізованих обліках не перебуває, має позитивну характеристику з місця проживання та місця несення військової служби, частково відшкодував шкоду потерпілим. (а.с.252-255, 262, 263 т. №2)

Разом із тим суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень.

Зокрема, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286-1 КК України, хоч і характеризується необережною формою вини, проте носить високий ступінь суспільної небезпечності, оскільки вчинений ОСОБА_10 при застосуванні джерела підвищеної небезпеки,

Обвинувачений ОСОБА_10 після скоєння наїзду на неповнолітнього потерпілого , не вчинив жодних дій, спрямованих на можливе усунення загрози для здоров`я та життя потерпілого, залишив без допомоги потерпілого, який перебував в небезпечному для життя стані (таким чином, одразу вчинив ще один злочин, умисно). Тому слід зважати на те, що поведінка обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення характеризується як негативна. Вказані дії обвинуваченого суттєво підвищують ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину.

Тому, суд, оцінивши у сукупності досліджені під час судового слідства докази по справі, що стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_10 , виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та беручи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, враховуючи щире каяття, усвідомлення того, що внаслідок його дій було позбавлену людину молодого віку здоров`я, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій визначених ст. ст. 286-1 ч.2, 135 ч.1 КК України, яке останній повинен відбувати реально в місцях позбавленні волі. При цьому покарання йому необхідно призначити за кожен злочин окремо, і остаточно основне покарання призначити за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 ч.1 КК України, з призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, визначеного санкцією ч.2 ст. 286-1 КК України.

Таке покарання відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що в ході розгляду справи потерпіла сторона зайняла несприятливу для обвинуваченого позицію та просили суд призначити обвинуваченому найсуворішу міру покарання, передбачену ч.2 ст.286-1 КК України, так як вважають, що поведінка обвинуваченого після скоєння злочину не свідчить про його щире каяття, жодних реальних дій ОСОБА_10 стосовно вибачень, спроб відшкодування шкоди, тощо не було.

Однак, суд вважає, що призначення особі максимально можливого покарання за ч.2 ст.286-1 КК України згідно з санкцією відповідної статті КК України має бути належно вмотивованим. Зокрема (і як правило) таке призначення з урахуванням інших передбачених законом значимих обставин може обґрунтовано відбуватися за наявності однієї чи кількох передбачених положеннями КК України обставин, які обтяжують покарання. (постанова ВС від 21.05.2025 року у справі № 148/1016/23)

Однак, за змістом обвинувального акту та висунутого обвинувачення, а також в подальшому під час розгляду справи судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого за ч.2 ст.286-1 КК України. Тому суд не вбачає достатніх мотивів для призначення ОСОБА_10 максимально можливого покарання згідно з санкцією ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Щодо запобіжного заходу та строку відбуття покарання.

Так ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.05.2024 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 151 400 грн.(а.с.69 т.1) В подальшому ОСОБА_10 внесено заставу та 27.05.2024 року його звільнено з під варти, і з того часу до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Суд вважає за можливе, врахуваши думку прокурора по даному питанню, обраний ОСОБА_10 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді застави до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.

Також суд враховує, що по даному кримінальному провадженню обвинувачений був затриманий 19.05.2024 року (а.с.39 т.2) та перебував під вартою по 27.05.2024 року , тобто до дня внесення застави , а тому у строк відбування покарання належить зарахувати строк його попереднього ув`язнення в період часу з 19.05.2024 року по 27.05.2024 року відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України, якою визначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Цивільний позов.

Потерпілою ОСОБА_9 завлено у справі цивільний позов в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8 , в якому вона просила стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 43 914,90 грн та 900 000 грн моральної шкоди , заподіяної внаслідок ДТП.

Так розмір матеріальної шкоди позивачем визначено у розмірі 43 914, 90 грн, що складаться з вимог по вішкодуванню вартості пошкодженого електросамоката в розмірі 26 559,90 грн (а.с.50 т.2), витрат на придбання ліків в розмірі 2 315 грн (а.с.56-58 т.2), а також із понесених процесуальних витрат на правову допомогу в розмірі 15 000 грн (а.с.53 т.2) В частині стягнення моральної шкоди в заявленому розмірі, то позов обгрунтований тим, що в результаті ДТП її неповнолітній син отримав інвалідність, тобто втратив частково працездатність і на протязі року переніс численні операції. Отримав психічну невиліковну травму, а також переносить тривалий час фізичний біль. Повністю відновити його здоров`я не вдається. ЇЇ дитина переносить страждання. Також позивач просила в зв`язку з тим, що син вже досяг повнолітнього віку кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути на користь сина ОСОБА_8 .

Розглядаючи даний позов, суд приходить до висновку про його часткове задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як встановлює ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Так судом встановлено, що транспортний засіб обвинуваченого ОСОБА_10 на момент ДТП не був застрахований, а тому позивач правомірно пред`явила позов до винної особи.

Далі із матеріалів справи встановлено, що в результаті ДТП пошкоджено електросамокат «PROOVE», який належить ОСОБА_9 , а тому суд вважає, що з відповідача належить стягнути вартість електросамоката в сумі 26 559,90 грн на користь позивачки. Також суд вважає, що відшкодуванню підлягають заявлені витрати на придбання ліків, які частково не відшкодовані винним в розмірі 2 315 грн. Як повідомила позивач у суді, інші витрати були добровільно відшкодовані дружиною обвинуваченого на суму 24000 грн.

При вирішенні питань відшкодування процесуальних витрат, витрат понесених потерпілим і заявленими ним в цивільному позові, суд повинен діяти у відповідності до глави 8 КПК України.

Стаття 118 КПК України регламентує види процесуальних витрат, а саме: ч. 1 даної норми закону процесуальні витрати складаються із, зокрема, п. 1) витрат на правничу допомогу.

У відповідності до ч. 1 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті (крім випадків надання безоплатної правової допомоги).

Відповідно до ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої злочином та процесуальні витрати потерпілого, включно витрати на правову допомогу, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Надання платної правової допомоги регламентується законодавством про адвокатуру.

Згідно із ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI (нижче Закону), ч. 1, - адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Як встановлено ч. 1 ст. 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У договорі про надання правової допомоги підозрюваному, обвинуваченому, потерпілому, цивільному позивачеві, цивільному відповідачеві визначається їх обов`язок сплатити гонорар за правозахисні дії захисника, а у випадку необхідності й фактичні витрати, пов`язані з виконанням договору.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження представником потерпілого батьком ОСОБА_21 15.07.2025 року укладено Договір про надання правової допомоги з ТОВ «Центром правової допомоги» №15072418 і згідно акту прийому передачі за надання правових послуг замовником (подання позову до суду) сплачено вартість послуг виконавця в розмірі 15 000 грн.(а.с.53 т.1) Правова допомога, яку зобов`язався дана юридична установа визначена п. 1 Договору. Відтак, витрати на правову допомогу, понесені потерпілою підлягають стягненню з обвинуваченого на користь позивачки.

Щодо стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини кожній дитині гарантовано право на свободу, особисту недоторканність і захист, зокрема від усіх видів насильства, образи, недбалого та жорстокого поводження з нею, експлуатації, сексуальних зловживань, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Конвенція зобов`язує вживати всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних та освітніх заходів, спрямованих на захист дітей від усіх форм насильства.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і закріплені в Конституції України.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61/1132св22).

Впершу чергу слід зважати, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого спричинено тяжкі тілесні ушкодження дитині, ОСОБА_8 отримав черепно-мозкову травму, численні перелами кінцівок, що спричинило йому фізичний біль та моральні страждання.

Також дана подія потягла для ОСОБА_22 непоправимі наслідки. Отримані ним тілесні ушкодження потягли стійку втрату працездатності та здоров`я, ОСОБА_8 був визнаний дитиною з інвалідністю Таким чином отримана травма суттєво вплинула на його життя, обмежила його життєві функції. З моменту даної події він проходить тривале лікування , переніс складні операції, його стан здоров`я за даний час не відновився, він рухається за допомогою милиць, потребує догляду, а тому діями обвинуваченого йому спричинено довгострокову і непоправну душевну і фізичну біль.

Перенесена травма вимагала змін у звичному житті, мало місце обмеження в функціях забезпечення життєдіяльності, таким чином вплинуло на спосіб життя потерпілого.

Тому суд враховує фізичний стан позивача, глибину фізичних та душевних страждань позивача, беручи до уваги, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз та виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 700 000 грн, і дані кошти належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Також суд вважає, що присуджені судом кошти належить стягнути на користь потерпілого ОСОБА_8 , а не його законного представника матері ОСОБА_9 , так як на час винесення вироку суду потерпілий досяг 18-ти річного віку, тобто набув повної процесуальної правоздатності та дієздатності.

Щодо процесуальних витрат на проведення експертиз.

По справі понесені витрати по проведенню експертиз : -автотехнічна експертиза з дослідження технічного стану самокату №23-2879 від 01.07.2024, витрати становлять 3786 грн. 40 коп.;(а.с.110)- автотехнічна експертиза з дослідження технічного стану автомобіля №28-2878 від 01.07.2024, витрати становлять 3786 грн. 40 коп.;(а.с.120);- транспортно-трасологічна експертиза № 24-2880 від 01.07.2024, витрати становлять 3786 грн. 40 коп.; (а.с.130); - транспортно-трасологічна експертиза № 24-2877 від 01.07.2024, витрати становлять 3786 грн. 40 коп.; (а.с.142);- автотехнічна експертиза з дослідження технічного стану системи освітлення самокату № 24-3700 від 09.08.2024, витрати становлять 2271 грн. 84 коп.; (а.с.230); - автотехнічна експертиза з дослідження обставин ДТП № 24-5241 від 02.10.2024, витрати становлять 3029 грн. 12 коп., які належить стягнути з обвинуваченого на користь держави. (а.с.242)

Вирішення питання щодо речових доказів.

Постановами слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 19.05.2024 року визнано у справі речовими доказами: транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е-220», д/з НОМЕР_3 , сірого кольору (власником є ОСОБА_23 ), вилучені предмети та аречі під час досудового розслідування, а також електросамокат «PROOVE», чорного кольору з серійним номером P05E21S08144 (а.с.59-62 том № 2)

Ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.05.2024 року на них накладено арешт. (а.с.64-67 том №2). Дані речові докази знаходяться на зберіганні в Роздільнянському РВП ГУНП в Одеській області.

Суд вважає, що належить зняти арешт, накладений слідчим суддею на вказані речові докази, їх долю вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1, ч.1 ст.135 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання :

-за ч.2 ст.286-1 КК України у виді 6 ( шести ) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 6 (шість) років;

- за ч.1 ст.135 КК України у виді 1 (одного ) року позбавленя волі .

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_10 у виді 6 ( шести ) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 6 (шість) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку суду.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період часу з 19.05.2024 року по 27.05.2024 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Залишити ОСОБА_10 запобіжний захід у виді застави до набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_9 у рахунок у відшкодування матеріальної шкоди , завданої кримінальним правопорушенням 28 914,90 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_8 у рахунок у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 700 000 (сімсот тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_9 витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з з ОСОБА_10 на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 20 446,56 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.05.2024 року на речові докази у даному кримінальному провадженні.

Речові докази : а.с. 64-67 том №2--4 (чотири) змиви з дверних ручок авто, 1 (один) змив з водійського керма, 1 (один) змив в ручки АКПП, а також 4 (чотири) відбитки папілярних узорів пальців рук та 1 (один) відбиток папілярних узорів долоні (сейф-пакет WAR1159028), пластиковий фрагмент підсилювача бампера чорного кольору з маркуванням 1J0 201-429 A; заокруглений пластиковий фрагмент бамперу сірого кольору без маркування (пакет з біркою NPU-3371206; пластиковий фрагмент передньої правої частини бамперу сірого кольору, а також пластиковий фрагмент передньої частини бамперу сірого кольору (сейф-пакет PSP4024228), - знищити після набрання вироком законної сили;- транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е-220», д/з НОМЕР_3 , сірого кольору (власником є ОСОБА_23 ) повернути ОСОБА_10 ; - електросамокат «PROOVE», чорного кольору з серійним номером P05E21S08144, повернути потерпілій ОСОБА_9 .

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1