Справа № 177/1890/25
Провадження № 1-кп/177/204/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000163 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2025, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новожитомир Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно непрацевлаштованої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судиму,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

03.07.2025 приблизно о 16 годині 30 хвилині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийшла до місця мешкання потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , де почала стукати у двері останньої. Після того, як ОСОБА_7 вийшла з квартири у неї із ОСОБА_3 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, внаслідок чого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на завдання побоїв, з метою завдання фізичного болю потерпілій ОСОБА_7 .

Надалі, ОСОБА_3 реалізуючи свій протиправний умисел, 03.07.2025 приблизно о 16 годині 35 хвилині, перебуваючи за вищевказаною адресою, стоячи навпроти потерпілої ОСОБА_7 , обличчям до останньої, на відстані витягнутої руки, нанесла своєю лівою рукою зжатою в кулак один удар в область правої сторони обличчя, від чого потерпіла ОСОБА_7 відчула фізичний біль.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_7 удару, який завдав фізичною болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, за ознаками умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого нею кримінального проступку, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_8 подала до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за її відсутністю.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить клопотання прокурора викладене в обвинувальному акті щодо його розгляду в порядку спрощеного провадження та заява обвинуваченої ОСОБА_3 , складена в присутності захисника.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 126 КК України, за ознаками - умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останньої.

Вивчаючи особу обвинуваченої ОСОБА_3 , судом встановлено, що остання скоїла кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, вину визнала повністю, розкаялася в скоєному, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, інвалідом не являється, незаміжня, має на утриманні трьох дітей - неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є осудною особою, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченій в межах санкції інкримінованої статті у виді штрафу.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання обвинуваченій з урахуванням положень ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

Речові докази, витрати на проведення експертизи по справі відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1