Справа № 450/5816/24 Провадження № 1-кп/450/339/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000713 від 09.07.2024 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходяться матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.369-2 КК України.

01.09.2025 року захисником ОСОБА_5 подано клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, застосувавши заставу в розмірі 60560 грн. та повернувши заставодавцю ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 181680 грн., які сплачено 26.08.2024 року у якості застави за ОСОБА_4 , відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24.08.2024 року у справі № 461/6947/24.

Мотивував клопотання тим, що станом на даний час обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави в розмірі 242240 грн. Повідомив, що наразі існують підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, застосувавши заставу в розмірі 60560 грн., оскільки, встановлені на початковому етапі досудового розслідування ризики мають тенденцію до зменшення своєї актуальності, а деякі з них вже відсутні, зразкова процесуальна поведінка ОСОБА_4 під час дії запобіжного заходу свідчить про можливість застосування зменшення розміру застави, стороною обвинувачення змінено інкриміноване діяння на менш тяжкий злочин, а також у зв`язку із погіршенням майнового стану ОСОБА_4 після обрання запобіжного заходу. З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_4 демонструє зразкову процесуальну поведінку, тобто, вже більше року, навіть коли строк дії обов?язків сплив, просив клопотання задовольнити та зменшити розмір застави. Звернув увагу, на погіршення стану здоров?я доньки та дружини обвинуваченого, продовження останньою декретної відпустки, похилим віком його батьків, які потребують постійного догляду.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , з думкою якого погодився обвинувачений ОСОБА_4 , надали пояснення аналогічні викладеним письмово, вимоги клопотання підтримали та просили таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні вказаного вище клопотання та пояснила, що ризики станом на даний час не змінилися.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 серпня 2024 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк 60 днів із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн. з покладенням на підозрюваного у разі внесення застави наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю; не відлучатися за межі Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Протягом строку дії ухвали заставодавцем ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 внесено заставу у вказаному розмірі, у зв`язку із чим останнього звільнено з Державної установи Львівська установа виконання покарань (№19) та щодо нього почав діяти запобіжний захід у виді застави із покладенням зазначених вище обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2024 року підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на два місяці, а саме до 16 грудня 2024 року включно.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.02.2025 року покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Львівської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи; утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд/в`їзд в Україну. Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в сумі від 0,25 до двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Строк дії ухвали встановлено у два місяці.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності доч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За ч. 4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

В силу вимог ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме в прийнятті пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Зазначене кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості належить до тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

В ухвалах слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 серпня 2024 року та від 18 жовтня 2024 року, якими застосовано і продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані ризики не змінились на стадії досудового розслідування та знайшли своє відображення в ухвалі Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.02.2025 року, якою на обвинуваченого ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Звертаючись із клопотанням про зміну запобіжного заходу захисник ОСОБА_5 покликається на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час зменшились, однак на думку суду такі продовжують існувати.

Існування ризику переховування підтверджується ймовірністю для обвинуваченого бути засудженим на тривалий строк з примусовим відчуженням всього належного йому майна.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна констатувати, виходячи виключно з суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (п. 33 рішення у справі «W v.Switzerland», заява № 14379/88, 26.01.1993).

З цього слідує, що саме по собі обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину не є беззаперечним свідченням того, що в обвинуваченого існує бажання переховуватись від суду, а тому така обставина має значення лише у випадку встановлення інших релевантних факторів.

Такими факторами у цьому кримінальному провадженні є, зокрема той факт, що незважаючи на ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 серпня 2024 року, 18 жовтня 2024 року, якими підозрюваному ОСОБА_4 обрано та продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, остання з яких припинила свою дію в частині обов`язків 17 грудня 2024 року, останній працевлаштовується на посаду інспектора відділу міжнародного територіального співробітництва та економічного розвитку громади Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, яка передбачає комунукацію з іншими органами влади, як на території України, так і за її межами.

Враховуючи, що кримінальне провадження не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки обвинуваченого, співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді можливого ув`язнення у майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Окрім наведеного, ризик впливу на свідків з боку обвинуваченого ОСОБА_4 не змінився, оскільки останній продовжує працювати в Солонківській сільській раді Львівського району Львівської області.

Безумовно, отримані в силу службової діяльності стосунки наведеного характеру або відносини, які випливають із почуття поваги та авторитету, мають зазвичай тривалий характер і формують сталі соціальні зв`язки, які у випадку необхідності можуть бути використані з метою впливу на показання свідків у цьому кримінальному провадженні як самостійно, так і через інших осіб.

Крім того, важливе значення відіграє така засада кримінального провадження як безпосередність дослідження судом показань свідків (ст. 23 КПК України). Вказане обумовлюється тим, що ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, а відтак і з протоколами допитів свідків, обвинувачений вочевидь ознайомлений зі змістом наданих ними показань на стадії досудового розслідування, а отже у суду існує достатньо підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню.

В питанні зменшення розміру заставизахисник ОСОБА_5 покликається на те, що досудове розслідування завершено, обвинувальний акт перебуває в суді, майно ОСОБА_4 арештовано, погіршилось здоров?я трирічної доньки ОСОБА_4 , у зв?язку із чим його дружина змушена продовжити свою декретну відпустку. Крім цього, ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з ОСОБА_9 , яка має значні проблеми зі здоров?ям, а матір обвинуваченого, якій 62 рік, і батько ОСОБА_10 , якому 63 роки, потребують постійного догляду.

Водночас, більшість з вказаних обставин були наявними при застосуванні щодо ОСОБА_4 застави у розмірі 242240 грн., а надходження обвинувального акту до суду та арешт майна останнього не може бути обґрунтованими обставинами для зменшення розміру застави, як і погіршення здоров?я трирічної доньки ОСОБА_4 з огляду на те, що такою опікується дружина останнього ОСОБА_9 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Окрім наведеного, покликання захисника ОСОБА_5 в частині погіршення майнового стану ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки спростовується долученою довідкою форми ОК-5 з Пенсійного фонду України.

Слід також вказати, що мотиви сторони захисту в частині існування необхідності повернення заставодавцю ОСОБА_6 запозичених коштів не є належним обґрунтуванням для зменшення розміру застави.

З цього приводу слід вказати, що відповідно до ч.ч. 7, 11 ст. 182 КПК України внесення застави заставодавцем є його правом, а не обов`язком, тоді як застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Внесення застави неможливе без взаємної згоди підозрюваного/обвинуваченого та заставодавця. Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її бажанню та волі, тобто вона висловлює своє добровільне волевиявлення на внесення застави і згоду нести матеріальну відповідальність за дії особи, за яку вона вносить заставу.

Водночас необхідність повернення заставодавцю грошових коштів жодним чином не впливає на дію запобіжного заходу у виді застави. Погоджуючись внести заставу та нести відповідні обов`язки як заставодавець, ОСОБА_6 повинен був усвідомлювати існування ризику неповернення застави - звернення її в дохід держави. Таким чином, з огляду на зазначені законодавчі положення, у заставодавця відсутні законні підстави вважати, що грошові кошти, внесені ним у якості застави за ОСОБА_4 , будуть йому обов`язково повернуті судом у найкоротший строк за його першою вимогою до припинення дії цього запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи специфіку застави як запобіжного заходу, яка обумовлюється виключно її природою і метою у кримінальному провадженні, бажання заставодавців чи самого обвинуваченого повернути внесені під заставу кошти, не спричиняє необхідності зміни розміру такої застави.

З огляду на викладене вище, мотиви клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а тому у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 201, 331, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 03.09.2025 року в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_1