УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Києва клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукашова, Липовецького району, Вінницької область, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000005, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 199 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000005, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 199 КК України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 від 12.03.2025 року, за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 199 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які є засновниками та бенефіціарними власниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Азія Вей Трейд» (код ЄДРПОУ - 44370224), які мали владні повноваження щодо організації та контролю за роботою товариства, володіли вимогами нормативно-правових актів, що регулюють сферу господарської діяльності щодо продажу підакцизних товарів, з метою незаконного самостійного збагачення, виник злочинний умисел спрямований на ухилення від сплати податків шляхом придбання, зберігання з метою збуту та подальший збут підакцизних товарів, а саме електронних сигарет одноразового використання, в яких знаходиться (використовується) рідина для куріння, які обклеєні підробленими марками акцизного податку.

06.03.2025 року детективом за погодженням з прокурором ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 199 КК України, а саме організацію зберігання з метою використання при продажу товарів, збут підроблених марок акцизного податку, вчинені організованою групою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 199 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 на даний час ухилятися від органу досудового розслідування та суду. При цьому, злочин, який інкримінується ОСОБА_7 , є особливо тяжкими, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, з конфіскацією майна та будучи обізнаним про покарання, що загрожує, останній з метою уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування, в подальшому від суду.

12.03.2025 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 , відповідно до постанови детектива, доручено працівникам Службі безпеки України, якими заведено оперативно-розшукову справу та вживаються заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження зазначеного підозрюваного.

Згідно отриманих відомостей встановлено, що з метою уникнення відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення, ОСОБА_7 виїхав за межі території України та до цього часу не повертався. При цьому, з моменту отримання повідомлення про підозру вживає заходів, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування за межами України.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування та не встановлені всі можливо причетні особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Також, на даний час не вилучені та до матеріалів кримінального провадження не долучені всі речі та документи, необхідні для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та осіб, які можуть бути причетні до його вчинення.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні) виражається у тому, що ОСОБА_7 , будучи одним із організаторів організованої групи, маючи відповідний авторитет як застовник товариства ТОВ «Азія Вей Трейд», може спілкуватися з невстановленими на даний час учасниками організованої групи, з колишніми та нинішніми співротібниками ТОВ «Азія Вей Трейд», іншими особами з числа організаторів, з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності, а також впливати на осіб, які є іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні з метою надання ними неправдивих свідчень, вигідних стороні захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який додатково виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

На даний час також встановлено також причетність підозрюваного ОСОБА_7 до ухилення від сплати податків ТОВ «Азія Вей Трейд», матеріали вказаного факту виділені в окреме провадження.

Так, беручи до уваги вказані обставини і те, що ОСОБА_7 оголошений у міжнародний розшук, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення та перешкоджанню слідству, орган досудового розслідування просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та зважаючи на наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, а також наявну в органу досудового розслідування інформацію про перетин кордону підозрюваним, просив задовольнити на підставі наведених у ньому доводів.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення клопотання про обрання відносно її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зазначила, що з початку повномасштабного вторгнення рф в Україну ОСОБА_7 разом з родиною виїхав до Іспанії, де останні офіційно проживають в період війни. В межах досудового розслідування ОСОБА_7 у встановленому законом порядку не викликався та повідомлення про підозру у встановленому законом порядку йому не вручалось. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, у судовому засіданні встановлено, що головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 від 12.03.2025 року, за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 199 КК України.

06.03.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 199 КК України, а саме організацію зберігання з метою використання при продажу товарів, збут підроблених марок акцизного податку, вчинені організованою групою.

Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів, повідомлення про підозру ОСОБА_7 було вручено його батьку ОСОБА_10 та, крім того, опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» (видання від 08.03.2025 року № 50 (7975).

Таким чином, ОСОБА_7 повідомлено про підозру в спосіб, передбачений КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що останній набув статусу підозрюваного в даному кримінальному провадженні та твердження сторони захисту щодо порушення процесуального порядку повідомлення про підозру є необґрунтованими.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_7 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 199 КК України.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду.

Повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 були опубліковані в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр». Між тим, повістка про виклик була також вручена батьку підозрюваного - ОСОБА_10 06.03.2025 року.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 , будучи повідомленим в передбачений КПК спосіб, за викликами до слідчого не з`являється, ухиляється від явки до органу досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук 12 березня 2025 року.

Доказів того, що підозрюваний ОСОБА_7 готовий брати безпосередню особисту участь у кримінальному провадженні, стороною захисту не надано.

Окрім того, в розумінні ст. 1 КПК України дія кримінального процесуального законодавства розповсюджується виключно на територію України, а перебування підозрюваного за кордоном унеможливлює належне виконання ним обов`язків.

Суд розцінює неявки підозрюваного за викликами та фактичне перебування ОСОБА_7 поза межами країни як намагання останнього переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від можливого покарання.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Таким чином, матеріали клопотання переконливо вказують на наявність обставин, які свідчать про ухилення ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_7 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Між тим, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику знищення, приховання та спотворення речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження підозрюваним ОСОБА_7 , оскільки досудове розслідування триває та органом досудового розслідування не було проведено усіх необхідних слідчих/розшукових дій для встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки тяжкість настання ймовірного покарання може спонукати останнього до вчинення дій чи бездіяльності для його уникнення.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до положення ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжкого, враховуючи що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Отже, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчим суддею враховується вагомість зібраних під час досудового розслідування доказів, що поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, наявності ризиків, передбаченихч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 переховується на території інших держав, що свідчить про наявність правових підстав для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 183, 193, 196, 372, 376, 532 КПК, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000005, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 199 КК України - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1