печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві та в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001475 від 17.08.2025, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, працездатного, який не працює та не навчається, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не адвоката, не депутата,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001475 від 17.08.2025, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вказаному провадженні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

На даний час існують ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав в ньому зазначених. Сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є єдиним можливим заходом забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання в повному обсязі, зауваживши, що стороною обвинувачення не доведені мета застосування запобіжного заходу, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У задоволенні клопотання просили відмовити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання та дослідивши докази, якими обґрунтовується клопотання, письмові заперечення та докази, якими вони обґрунтовуються, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так, під час судового розгляду встановлено, що у провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0001475 від 17.08.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 серпня 2025 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 разом з іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, за попередньою змовою групою осіб пройшли до підвального приміщення будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , де в них виник раптовий злочинний умисел на таємне викрадення велосипедів марки «Trek» та «Stern», належних ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 разом з іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, які в ході розмови заздалегідь домовились про таємне викрадення чужого майна, невідкладно, а саме 16 серпня 2025 року приблизно о 17 годин 06 хвилин, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи спільно та узгоджено, заздалегідь розподілили виконувані ролі, як співвиконавці, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримавши вільний доступ до велосипедів марки «Trek» та «Stern», перебуваючи в м. Київ, по вулиці Костя Гордієнка 10, шляхом вільного доступу, таємно, викрали чуже майно, а саме належні ОСОБА_9 , велосипед марки «Trek», вартістю - 10000 гривень (згідно показань потерпілого ОСОБА_9 ), та велосипед марки «Stern», вартістю - 7500 гривень (згідно показань потерпілого ОСОБА_9 ).

Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим чужим майном на власний розсуд, ОСОБА_5 з невстановленою досудовим розслідуванням особою, залишили місце вчинення злочину та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 з невстановленою досудовим розслідуванням особою, потерпілому ОСОБА_9 , завдано майнової шкоди на загальну суму 17500 гривень, що становить вартість викраденого майна.

Внаслідок військової агресії російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому було неодноразово продовжено, в останнє 15.07.2025 Верховна Рада України ухвалила Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження воєнного стану в Україні" №478/2025 від 14.07.2025 строком на 90 діб тобто до 05.11.2025.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану.

Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні ним зазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 17.08.2025; протоколами огляду місця події від 16.08.2025; протоколом огляду відеозапису від 17.08.2025; протоколом огляду велосипеда від 17.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.08.2025; протокол огляду відеозапису за участі потерпілого ОСОБА_9 від 17.08.2025; протоколом впізнання речей за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 .

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує положення п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків , передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 2 вказаної статті покладає обов`язок на слідчого суддю постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини , суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі Нечипорук і Йонкало проти України термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки враховуючи те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі імовірність переховування є високою, та крім того на даний час наявний ризик переховування на територіях, що внаслідок збройної агресії російської Федерації є непідконтрольними Україні, а в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків немає, то може переховуватись на вказаних територіях.

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні з метою схиляння до зміни показань безпосередньо в суді, тому як підозрюваний володіє їх анкетними даними і такий вплив не виключається, оскільки в силу засади безпосередності дослідження показань, передбачених ст. 23 КПК України, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

За таких обставин ризик впливу на свідків, підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від них та дослідження їх судом, а тому не виключено, що підозрюваному у разі не застосування до нього запобіжного заходу, будуть вчинитися дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування свідків у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час досудового розслідування або судового розгляду.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки інкриміноване йому кримінальне правопорушення, поєднане з заволодінням чужим майном, тому є підвищена суспільна небезпека вчинення інших правопорушень, оскільки особа вчинила злочин з метою особистого збагачення протиправним шляхом. Крім того, 30.07.2025 було скеровано обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000412 від 17.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України до Печерського районного суду міста Києва та 25.06.2025 було скеровано обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000208 від 30.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України до Печерського районного суду міста Києва.

Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують даний запобіжний захід, щодо . у вигляді домашнього арешту.

Ризики, передбачені п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні, слідчий суддя вважає не доведеними та необгрунтованими.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за інкримінованою ОСОБА_5 статтею КК України, обставини ймовірного вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його вік, сімейний стан, стан здоров`я, стійкість соціальних зв`язків та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з свідками, потерпілим, підозрюваними щодо обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Крім того, при складанні повного тексу ухвали суду, слідчим суддею виявлено технічну помилку в резолютичній частині даної ухвали, а саме невірно зазначено строк дії ухвали "17 серпня 2025 року", замість вірного "17 жовтня 2025 року", яку слід усунути.

Керуючись ст. 177-179, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати у кримінальному провадженні № 0001475 від 17.08.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що полягає в забороні підозрюваному з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 жовтня 2025 року.

Звільнити підозрюваного з-під варти негайно в залі суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з свідками, потерпілим, підозрюваними щодо обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1