Єдиний унікальний номер: 379/940/25
Провадження № 1-кп/379/81/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянув в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 07.04.2025 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

УСТАНОВИВ:

До Таращанського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000090 від 07.04.2025 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Прокурор висловив свою позицію про можливість призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні.

Потерпілий, обвинувачений та його захисник не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.

Заперечень від учасників судового провадження про здійснення судового розгляду кримінального провадження у відкритому судовому засіданні не надійшло.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду. Підстави для закриття провадження відсутні.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, потерпілий, обвинувачений та його захисник.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду клопотання про продовження запобіжного заходу - тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 з посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України без визначення розміру застави, яке просить задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки він до взяття під вартою працював та має джерело доходів, вважає обвинувачення щодо себе безпідставними.

Захисник ОСОБА_6 просив змінити обраний ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби.

Суд, заслухав думку сторін кримінального провадження, дослідив обвинувальний акт з додатками та клопотання про обрання запобіжного заходу приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вчинене проти життя та здоров`я, згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 2 ст. 121 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу - тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 з посиланням на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, без визначення розміру застави, яке він обґрунтовує тим, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, оскільки вчинив злочин який спричинив загибель людини, не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий.

08.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави строком на 60 днів, тобто до 07.06.2025 включно.

26.05.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000090 від 07.04.2025 щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст. 121 КК України направлено до Таращанського районного суду Київської області для розгляду.

Таким чином, на даний час закінчується термін тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, однак розглянути кримінальне провадження до вказаного числа не представляється можливим, а тому на даний час слід вирішити питання про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У зв`язку із наведеним, є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та є недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 . Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Окрім цього, суд відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З врахуванням п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, є необхідність не визначати розмір застави.

За наведених обставин, обвинуваченому ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Щодо доводів обвинуваченого та сторони захисту про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, суд зазначає, що з урахуванням відсутності стійких соціальних зв`язків обвинуваченого, відсутність інформації щодо його працевлаштування та належності нерухомого майна (згоди власника), вказаний захистом запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, суд враховує, що в справі ще не допитані свідки в судовому засіданні, тому ризик впливу на них з боку обвинуваченого є досить вирогідним.

Таким чином, з урахуванням стадії кримінального провадження, обмеження прав обвинуваченого щодо свободи пересування у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є правомірним втручанням в права обвинуваченого. Та в даному випадку надається перевага суспільному інтересу над приватним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.197, 314, 331, 369-372 КПК України

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000090 від 07.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України на 06 червня 2025 року на 11 год. 00 хв.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, тобто до 31 липня 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_7