ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року у кримінальному провадженні № 0000223 від 01.12.2024 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК та призначено йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК у виді позбавлення волі строком на п`ять років;

- за ч.1 ст.357 КК у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строку на один рік та покладенням на нього відповідних обов`язків.

Цимвироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану та за привласнення офіційного документа із корисливих мотивів, при таких обставин.

ОСОБА_7 26 листопада 2024 року, у невстановлений час, але не пізніше 16 години 34 хвилин, знаходився на вулиці Володимира Вернадського, в м.Дніпро, де побачив у сміттєвому баку банківську картку, емітовану АТ «Ощадбанк» рахунок № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_9 , з технологією безконтактного проведення платежів, а також водійське посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_9 , які були втрачені останньою та які є офіційним документом, після чого у обвинуваченого виник злочинний умисел на привласнення офіційного документу. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_7 , в той же день та час, перебуваючи у зазначеному вище місці, не вчинивши жодної дії на повернення банківської карти власнику, хоча йому були відомі її анкетні дані, залишив її собі, таким чином, діючи із корисливих міркувань, привласнив банківську карту з метою її подальшого використання для особистого збагачення шляхом викрадення грошових коштів, які перебували на банківському рахунку.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану 26 листопада 2024 року, близько 16 години 34 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Dnipro Magazyn», який розташований в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 219,71 грн., які перебували на банківській карті, емітованій АТ «Ощадбанк» рахунок № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_9 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 26 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину ТОВ «Гермес Табак» ФОП « ОСОБА_10 », який розташований на ж/м Червоний Камінь 4а, в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 360 грн., які перебували на вказаній банківській карті, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 , 26 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «Рулька», який розташований в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 227,30 грн., які перебували на вказаній банківській карті, завдавши ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 , 26 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи біля кіоску «Табак», який розташований в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 360 грн., які перебували на вказаній банківській карті, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_7 , 26 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину №973 ТОВ «АТБ Маркет», який розташований по вул. Володимира Вернадського 1/3, в м. Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 1319,21 грн., які перебували на банківській вказаній карті, завдавши ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 , 26 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні «Аптеки», яке розташоване в м. Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 108 грн., які перебували на вказаній банківській карті, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 , 26 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «Галя Балувана», який розташований по вул. Коробова 2А, в м. Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 256,59 грн., які перебували на вказаній банківській карті, спричинивши ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин, ОСОБА_7 26 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «DNEPROPETR-SK FLP GHALBA», який розташований в м. Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 48 грн., які перебували на вказаній банківській карті, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 26 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину №13 ТОВ «Омега», який розташований по пров. Парусний 10Л, в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 59,60 грн., які перебували на вказаній банківській карті, завдавши ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 , 26 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «DNEPROPETR-SK KOSK», в м. Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 213 грн., які перебували на вказаній банківській карті, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 26 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «DNEPROPETR-SK MAGAZIN» в м. Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 54,80 грн., які перебували на вказаній банківській карті,спричинивши ОСОБА_9 їй майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 26 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «DNEPROPETR RIBA», в м. Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 46,50 грн., які перебували на вказаній банківській карті, завдавши ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 26 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «DNEPROPETR KOVBASNA MEREZHA», який розташований по вул.Коробова 2а, в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 83,47 грн., які перебували на вказаній банківській карті, завдавши ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 26 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «DNEPROPETR-SK MAGAZIN DOBROBUT», який розташований по вул.Коробова 1А, в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 188,17 грн., які перебували на вказаній банківській карті, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 , 27 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину №47 ТОВ «РУШ (Єва)», який розташований по вул.Володимира Антоновича 6, в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 551 грн., які перебували на вказаній банківській карті, належній потерпілій ОСОБА_9 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 , 27 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «Цукерка», який розташований по вул.Коробова 1М, в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 73,87 грн., які перебували на вказаній банківській карті, належній ОСОБА_9 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 , 27 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину №48 ТОВ «АТБ Маркет», який розташований по вул.Коробова 1А, в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 175,59 грн., які перебували на вказаній банківській карті, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 , 27 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «Галя Балувана», який розташований по вул.Коробова 2А, в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 529,01 грн., які перебували на вказаній банківській карт, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 , 27 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «DNEPROPETR-SK ZOOLIDER», який розташований по вул.Коробова 2А, в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 188,40 грн., які перебували на вказаній банківській карті, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 , 27 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «DNEPROPETR-SK MAGAZIN PRODUKTI» ФОП ОСОБА_11 , який розташований на ж/м Червоний Камінь 4а, в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 130 грн., які перебували на вказаній банківській карті, належній потерпілій ОСОБА_9 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 , 27 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «DNEPRO TOV M-POINT», який розташований в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 114 грн., які перебували на вказаній банківській карті, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи вчиняти злочин ОСОБА_7 , 27 листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «DNEPRO-SHOP GASTRONOMIIA», який розташований в м.Дніпро, шляхом розрахунку за товари, викрав грошові кошти в сумі 118 грн., які перебували на вказаній банківській карті, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_9 , майнову шкоду на загальну суму 5 424 грн.22 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити шляхом виключення з мотивувальної частини вироку таку кваліфікуючу ознаку як повторність, в іншій частині вирок залишити без змін.

Прокурор зазначає, що згідно з обвинувального акту обвинувачений, керуючись саме єдиним умислом, спрямованих на викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки шляхом розрахунку нею за товари. Така кваліфікуюча ознака як повторність не була встановлена та не міститься в обвинувальному акті, проте суд вийшов за межі обвинувального акта та невірно вказав таку кваліфікуючу ознаку як повторність.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокурора та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити.

Обвинувачений та потерпіла в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином та з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду.

Мотиви апеляційного суду.

За змістом ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 91 КПК встановлено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в тому числі, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення).

Стаття 94 КПК передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що підпункт «а» п. 3 ст. 6 Конвенції надає підсудному право бути поінформованим не лише про «причину» обвинувачення, тобто про дії, які він нібито вчинив і на яких ґрунтується звинувачення, але й також «природу» звинувачення, тобто юридичну кваліфікацію, надану цим діям. Крім того, Високий суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що в кримінальному провадженні надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду в цілому (рішення ЄСПЛ у справах «Девеер проти Бельгії», «Маттоціа проти Італії», «Пеєв проти Болгарії, «Пелісьє та Сассі проти Франції»).

Обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України ( п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначаються, у тому числі, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону суд першої інстанції не виконав.

Конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішими елементами кримінального переслідування, оскільки не тільки впливають на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення але й на весь визначений КПК порядок судового розгляду.

Правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення, а юридичне формулювання це правова модель кримінального правопорушення, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак встановленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

З матеріалів справи слідує, що судовий розгляд кримінального провадження був проведений судом у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорювалися, обвинувачений правильно зрозумів зміст цих фактичних обставин і у суду не було сумнівів у добровільності позиції сторін.

Допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 поза всяким розумним сумнівом у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 185 КК як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 357 КК як привласнення офіційного документа із корисливих мотивів.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 32 КК повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.

Продовжуваним злочином визнається неодноразове, безоплатне вилучення майна, яке складається з ряду тотожних злочинних дій, що охоплюються загальною метою незаконного заволодіння майном, єдиним наміром винного і складають у своїй сукупності один злочин.

При продовжуваному злочині особа має єдиний злочинний намір, який охоплюється єдиною заздалегідь поставленою метою і єдиним умислом, що об`єднує всі тотожні діяння. В такому випадку діяння особи кваліфікується як єдиний злочин, у даному випадку як продовжувана крадіжка.

За умови реалізації єдиного наміру, спрямованого на заподіяння шкоди одному потерпілому, відповідає ознакам одиничного продовжуваного злочину (ч. 2 ст. 32 КК), оскільки складається з двох або більше юридично тотожних злочинних дій, що мають єдиний злочинний намір і утворюють у своїй сукупності єдине кримінальне правопорушення, який реалізується (втілюється) поетапно.

Закріплене законодавцем у ст. 32 КК поняття «єдиний злочинний намір» є більш широким поняттям, ніж «єдиний умисел», так як його змістом охоплюються й сам умисел, і заздалегідь поставлена мета, які в своєму поєднанні нерозривно об`єднують все вчинене в одне кримінальне правопорушення.

Як слідує з обвинувального акта обвинувачений ОСОБА_7 , керуючись саме єдиним умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які знаходилися на банківській карті, емітованій АТ «Ощадбанк» рахунок № НОМЕР_1 , належній потерпілій ОСОБА_9 , розраховувався за товари за допомогою даної викраденої банківської картки.

Отже, кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК, в якому обвинувачується ОСОБА_7 є продовжуваним, яке складається з двох і більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром і утворюють у своїй сукупності єдине кримінальне правопорушення.

В обвинувальному акті така кваліфікуюча ознака як повторність не була зазначена, в той час як суд при викладенні формулювання обвинувачення, визнаного ним доведеним, розділив епізоди злочинної діяльності за ч. 4 ст. 185 КК, визнавши вчинення їх повторно, тим самим із одиничного продовжуваного кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК створив сукупність злочинів, чим вийшов за межі пред`явленого обвинувачення в порушення ст. 337 КПК.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є належними та обґрунтованими.

Разом з тим, зважаючи, що судовий розгляд кримінального провадження проведений судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК, апеляційний суд позбавлений можливості під час апеляційного розгляду усунути допущені судом порушення та прийняти судове рішення по суті, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Враховуючи, що чинним КПК з одного боку, чітко визначені повноваження апеляційного суду, до яких не входить дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження та доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції, що покладено кримінальним процесуальним законом на суд першої інстанції, який цих вимог не дотримався, з другого боку, в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК не входять зазначені порушення вимог чинного законодавства, однак, виходячи з вимог ст. 7 КПК, суд апеляційної інстанції в даному випадку позбавлений можливості винести остаточне рішення у кримінальному провадженні, а тому вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, дослідити докази та дати їм належну правову оцінку з точки зору їх допустимості та достовірності та ухвалити рішення, яке буде відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 412 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 рокустосовно ОСОБА_7 за частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу Українискасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4