ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2317/25 Провадження № 1-кс/636/607/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

Слідчого судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000275, внесеному 21.03.2025 до ЄРДР, про продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у провадженні СВ Чугуївського РУП ГУНП Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275від 21 березня 2025 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Під час досудового розслідування встановлено, що 20 березня 2025 року приблизно 23 годині 40 хвилин, військовослужбовець Збройних сил України ВЧ НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на подвір`ї, за місцем свого тимчасового мешкання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , де через відчинені вхідні двері почув, як військовослужбовець Збройних сил України ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у кімнаті № 1, розташованої навпроти кухні, проводить певні маніпуляції зі своєю вогнепальною зброєю, а саме АК-74 № НОМЕР_2 , 1988 року випуску. Після чого, ОСОБА_4 направився до кімнати № 1, де знаходився ОСОБА_7 з вимогою віддати йому зброю, у зв`язку з чим, у останніх виник конфлікт, що стався на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у результаті чого у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Під час конфлікту, ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи діяти саме таким чином, знаходячись на невеликій відстані від ОСОБА_7 , забрав у нього з рук його автоматичну зброю АК-74 № НОМЕР_2 , 1988 року випуску, направив її у бік ОСОБА_7 , після чого здійснив один постріл у ОСОБА_7 , завдавши останньому вогнепальне поранення передньої поверхні грудної клітки праворуч та вогнепальне поранення задньої поверхні грудної клітки праворуч з єдиним раньовим каналом, внаслідок чого настала смерть потерпілого. Після цього ОСОБА_4 самостійно припинив свої протиправні дії.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Білопілля Козятинського району Вінницької області, громадянин України, не одружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, військовослужбовець за мобілізацією, оператор лазні ВЧ НОМЕР_1 .

21 березня 2025 року о 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 оперуповноваженими СКП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

21 березня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 інкримінованому йому кримінальному правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 та вилученими в ході проведення огляду місця події речовими доказами; протоколом затримання особи у порядку ст. 208 КПК України; протоколами допиту свідків: ОСОБА_9 , 1988 року народження, ОСОБА_10 , 1972 року народження;

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою та підставою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, які на даний час не зникли.

По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років є ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від правоохоронних органів з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами;

По друге, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, за яких підозрюваний ОСОБА_4 знайомий з ними, проходив разом військову службу та має інформацію стосовно місцезнаходження, що дає можливість останньому застосовувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування перераховані вище свідки були допитані, однак суд відповідно до ст. ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

По-третє, враховуючи обставини вказаного злочину та те, ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, пов`язаний з позбавленням життя ОСОБА_7 та є соціально небезпечною особою у органу досудового розслідування є наявні підстави вважати існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочин, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти життя особи, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, орган досудового розслідування просить не визначати розмір застави.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти життя особи та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а також зважаючи на вчинене діяння ОСОБА_4 є соціально небезпечною особою, може переховуватись від органу досудового розслідування та впливати на свідків, враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Слідчий пояснив, що продовження строку тримання під вартою обгрунтовано тим, що слідчі дії у повному обсязі не виконані, оскільки не отримані висновки із експертних установ, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України потягло за собою продовження військовим прокурором строку досудового розслідування.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував участь у даній події при обставинах, які викладені в підозрі, але разом із захисником заперечували проти продовження строку тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши позицію сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Статею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу. Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.Оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати ОСОБА_4 до переховування від органів досудового слідства та суду, перебуваючи на волі, він може незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків, чи зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вік та стан здоров`я підозрюваного, що вказує на те, що він може продовжити свою злочинну діяльність, а тому вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливо для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, обрання іншого запобіжного заходу може вплинути й на строки досудового розслідування, оскільки ОСОБА_4 є діючим військовослужбовцем, учасником бойових дій з 2014 року, у зв`язку із чим може бути передислокованим командуванням для участі у бойових діях, що створить перепони для досудового розслідування при проведенні слідчих дій за його участю.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого злочину.

Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193-198, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Білопілля Козятинського району Вінницької області, громадянину України, не одруженому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, військовослужбовцю за мобілізацією, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 16 травня 2025 року до 14 липня 2025року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя