Справа № 521/6136/25
Номер провадження:1-кп/521/1452/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000731 від 22.02.2017 року порушеного за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому вказує, що 22.02.2017 року до чергової частини Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеський області надійшло повідомлення від судового експерту ТСЦ-5142, ОСОБА_4 , про те, що під час здійснення експертного дослідження, на підставі заяви ОСОБА_5 , на яке був представлений транспортний засіб марки «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2008, синього кольору, який знаходиться у користуванні гр.-ки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на зазначений автомобіль, видане на ім`я ОСОБА_7 , в якому зазначається номер кузова НОМЕР_3 , було виявлено зміну ідентифікаційного номера кузова, шляхом видалення фрагмента з первинним номером кузова та послідуючим вварюванням аналогічного за розміром фрагмента з номером XWB3L32UD8A001143 в кузов автомобіля-реципієнта, а також був виявлений факт не відповідності номеру кузова, а саме XWB3L32UD8A001143 автомобілю марки «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2008, синього кольору, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , в якому зазначається номер кузова НОМЕР_3 . З місця ОМП, від 22.02.2017 року було вилучено транспортний засіб марки «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2008, синього кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , в якому зазначається номер кузова НОМЕР_3 .

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2017 з попередньою правовою кваліфікацією за ст.290 КК України, як зміна, підробка або знищення номерів кузова, двигуна або шасі.

В ході досудового розслідування проведено слідчі та розшукові дії, направлені на розкриття кримінального правопорушення, однак встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не виявилося можливим.

Зокрема, 22.02.2017 проведено огляд місця події, під час якого оглянуто та вилучено автомобіль марки та моделі «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2008, синього кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 .

В ході досудового розслідування отримано висновок експертного дослідження від 22.02.2017 №16/5142/682/5 о/р, за результатами якого: на автомобілі Daewoo Nexia, номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова змінювався шляхом видалення фрагмента з первинним номером кузова та послідуючим вварюванням аналогічного за розміром фрагмента з номером НОМЕР_5 в кузов автомобіля-реципієнта. Встановити первинне маркування ідентифікаційного номера кузова не представилось можливим. Ідентифікаційний номер двигуна НОМЕР_6 R не змінювався та є первинний. Досліджуваний бланк ВТС 041130 на автомобіль Daewoo Nexia, номерний знак НОМЕР_1 , заповнене на ім?я ОСОБА_7 , виготовлений не на ТОВ "ЗНАК" Консорціуму «ЄДАПС», а за допомогою копіювально розмножувальної техніки (бланк документа).

Крім того, ході досудового розслідування отримано висновок технічної експертизи від 19.04.2017 №132-П, де зазначено що, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серійним номером НОМЕР_2 , видане на автомобіль «Daewoo Nexia», заповнене на ім?я ОСОБА_7 , за своїми характеристиками не відповідає аналогічним бланкам свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, що перебувають в офіційному обігу на території України. У зв?язку з тим, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійним номером НОМЕР_2 , виданий на автомобіль «Daewoo Nexia», заповнений на ім?я ОСОБА_7 , не відповідає аналогічним документам, що перебувають в офіційному обігу на території України та виготовлений способом плоского друку та за допомогою кольорової розмножувальної техніки, подальше дослідження відносно змін реквізитів не проводилося.

Крім того, допитана в якості свідка ОСОБА_6 пояснила що, у 2015 році її покійний чоловік ОСОБА_8 , придбав автомобіль марки «Daewoo Nexia», у гр. ОСОБА_9 , у якого була довіреність на вищевказане авто від гр. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік ОСОБА_6 помер, та автомобілем користувалась вона. Після чого 22.02.2017 року ОСОБА_6 вирішила поїхати до сервісного центру разом із ОСОБА_9 задля переоформлення транспортного засобу на себе. Однак під час проведення експертизи останнім повідомили про те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_2 має ознаки підробки та те, що у номері кузова вибачаються ознаки підробки.

Крім того, допитаний в якості свідка гр. ОСОБА_9 пояснив, що у 2015 році придбав автомобіль марки «Daewoo Nexia», продавець якого повідомив про необхідність надання копії документів задля оформлення довіреності. Після чого на гр. ОСОБА_9 була оформлена довіреність на авто «Daewoo Nexia» від гр. ОСОБА_11 . Приблизно через 4-5 місяців ОСОБА_9 вирішив продати вищевказане авто знайомому ОСОБА_8 . Після чого, у 2017 році до свідка подзвонила ОСОБА_6 та повідомила що її чоловік ОСОБА_8 помер та вона хотіла б переоформити авто на себе. Приїхавши до сервісного центру, при проведені експертизи було повідомлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_2 має ознаки підробки та те що, у номері кузова вибачаються ознаки підробки.

Також, в ході досудового розслідування до суду скеровано клопотання про арешт майна з правом користування та забороною відчуження.

В подальшому слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси винесено ухвалу про накладання арешту з правом користування та забороною відчуження, на виконання якої вилучене майно 10.03.2017 було передано гр. ОСОБА_6 .

Під час досудового розслідування слідчим в порядку ст.40 КПК України оперативному підрозділу надавалось доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, однак позитивного результату досягнуто не було.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 8, 9, 17, 22, 276 КПК України, повідомлення про підозру особі у вчиненні кримінального правопорушення здійснюється за наявності достатніх доказів.

Однак, в ході досудового розслідування кримінального провадження не здобуто достатніх та взаємопов`язаних між собою доказів, які поза розумним сумнівом доводять причетність будь-якої особи до вчинення вказаного правопорушення. Жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Дії невстановленої особи стороною обвинувачення кваліфіковано за ст. 290 КК України.

В судовому засіданні прокурор вважав наявними підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, так як кримінальне правопорушення передбачене ст. 290 КК України. Вказане правопорушення відноситься до категорії кримінального проступку та з моменту його скоєння минув трирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, просив закрити вказане кримінальне провадження.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 п. 3-1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно п. 1-1 ч. 2 та абзацу четвертому ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

При цьому суд враховує і те, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII).

Зазначеним Законом № 2617-VIII внесено зміни в Кримінальний кодекс України та встановлено нову класифікацію кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Відповідно до ст. 12 КК України визначено класифікацію кримінальних правопорушень. Так, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до частин 3 6 ст. 12 КК України, злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. Особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Санкція ст. 290 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Таким чином, з 01.07.2020 у зв`язку з набранням чинності Законом № 2617-VIII, дії невстановленої особи, які стороною обвинувачення кваліфіковані за ст. 290 КК України, визначено як кримінальний проступок.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 КК України, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Вказане кримінальне правопорушення не відноситься до категорій кримінальних правопорушень, згаданих законодавцем у ч. 4 та ч.5 ст. 49 КК України.

У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, однак не встановлено особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення та повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не здійснювалося.

Таким чином, матеріали справи не містять відомості про те, що невстановлена особа у проміжок часу з 22.02.2017 року (день виявлення кримінального правопорушення) по теперішній час ухилялась від слідства, оскільки в цей період невстановлена особа не була належним чином повідомлена про підозру та їй не було відомо про свій процесуальний статус, її обов`язок з`являтися до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності.

На підставі чого, судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбаченого ч. 2 ст. 49 КК України.

Аналіз приписів зазначених норм кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що вказане кримінальне провадження, в ході розслідування якого не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, за встановлених обставин, суд вправі закрити зі спливом строку, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в клопотанні прокурора та підтверджуються матеріалами справи, судом встановлено, що особу, яка вчинила кримінальний проступок, передбачений ст. 290 КК України, не встановлено, подія виявлення кримінального правопорушення мала місце 22.02.2017 року, відтак на даний час сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, зазначене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком та відповідно не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому з огляду на викладене, зважаючи, що особу, яка вчинила кримінальний проступок, не встановлено, а закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284, 369, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000731 від 22.02.2017 року порушеного за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, - задовольнити.

Кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №№0000731 від 22.02.2017 року порушеного за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, закрити, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого п. 2 ч. 1 ст.49 КК України.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.02.2017 року скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.03.2017 року скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Daewoo Nexia», д.н.з НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , 2008 року випуску, синього кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , автомобільні ключі 1 шт, брелок від сигналізації вважати повернутими власнику, згідно розписки.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1