Справа № 953/6873/25
Провадження № 1-кп/953/870/25
В И Р О К
07 липня 2025 року м. Харків
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Харків, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не є особою з інвалідністю, не є військовослужбовцем, неодружений, не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, із середньою освітою, не працевлаштований, раніше судимий:
вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2025 приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_3 перебував біля магазину «Хазар» за адресою: м. Харків, вул. Академіка Вальтера, буд. 7, де, під час розпивання спиртних напоїв, у нього на ґрунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт з раніше знайомим йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діючи з прямим умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , перебуваючи у положенні стоячи, ліворуч від ОСОБА_4 , який сидів на лавці поблизу магазину «Хазар», наніс останньому один удар кулаком своєї правої руки в область лівого ока потерпілого та один удар кулаком своєї правої руки в область губи зліва.

Внаслідок протиправних дій з боку ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №09-1001/2025 від 25.06.2025 спричинено наступні тілесні ушкодження: синець у ділянці нижньої повіки лівого ока, крововилив на слизьовій оболонці верхньої губи у лівого кута рота, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності у спрощеному проваджені. ОСОБА_3 , захисником якого є адвокат ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку. Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_4 ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження. Зважаючи на викладене, суд, за клопотанням прокурора ОСОБА_6 в порядку ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, тобто спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він 22.04.2025 судимий вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні обвинувачений вчинив не відбувши покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2025.

Отже, обвинувачений на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність. Зазначені обставини свідчать про небажання обвинуваченого дотримуватись загальноприйнятих у суспільстві норм та правил поведінки, у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт в максимальному розмірі, що передбачений санкцією ч.1 ст.125 КК України.

Положеннями частини першої статті 71 КК України встановлено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу (ч. 2. ст. 71 КК України).

Згідно із частиною четвертою статті 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив проступок, не відбувши іншого покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2025, суд призначає ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2024 в межах максимального строку, встановленого ч. 2 ст. 56 КК України, у вигляді громадських робіт строком 240 годин.

Саме таке покарання буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України, та принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 368, ст. 374, ст. 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком у виді 200 годин громадських робіт, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2025 та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Речові докази:

- DVD-R диск з відеофайлом, на якому зафіксовані події, що мали місце 17.06.2025 - зберігати в матеріалах справи.

Попередити ОСОБА_3 , що у разі ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських настає відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, яка передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеження волі на той самий строк.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: ОСОБА_1