Провадження №: 1-кс/336/506/2025
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000517 від 04.04.2025 за ч. 2 ст. 307 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, українця, неодруженого, не маючого на утриманні дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

в с т а н о в и в:

02.06.2025 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , в якому ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обгрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що при невідомих обставинах ОСОБА_4 , маючи умисел на придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) з метою збуту, придбав речовину білого кольору, яка згідно з висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/108-25/8753-НЗПРАП від 22.04.2025 являється особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку став незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.

18.04.2025 приблизно о 15 годині 34 хвилин ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), перебуваючи у лісосмузі біля буд 2 по вул. Авраменка у м. Запоріжжі, зустрівся із ОСОБА_7 , якому було доручено проведення оперативної закупки особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), за грошову винагороду від ОСОБА_7 , у розмірі 400 гривень, збув шляхом передачі останньому із рук в руки паперовий згорток, у якому перебувала кристалічна речовина білого кольору, яка згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-25/8753-НЗПРАП від 22.04.2025 являється особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого складає 0,0724г в перерахунку на основу, котру у подальшому ОСОБА_7 видав співробітникам поліції.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи особою яка раніше вчинила злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, на шлях виправлення не став та вчинив злочин при наступних обставинах:

Так, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_4 , маючи умисел на придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) з метою збуту, придбав речовину білого кольору, яка згідно з висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/108-25/10702-НЗПРАП від 15.05.2025 являється особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку став незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.

14.05.2025 приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), перебуваючи у лісосмузі біля буд 9 по вул. Вороніна у м. Запоріжжі, зустрівся із ОСОБА_7 , якому було доручено проведення оперативної закупки особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), за грошову винагороду від ОСОБА_7 , у розмірі 500 гривень, збув шляхом передачі останньому із рук в руки паперовий згорток, у якому перебувала кристалічна речовина білого кольору, яка згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-25/10702-НЗПРАП від 15.05.2025 являється особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого складає 0,0803г в перерахунку на основу, котру у подальшому ОСОБА_7 видав співробітникам поліції.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене повторно.

29.05.2025 ОСОБА_4 , затримано за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України під час чергового збуту кристалічної речовини.

30.05.2025 в зв`язку з отриманням висновку експерта про відсутність у збутій ОСОБА_4 29.05.2025 речовині наркотичних засобів чи психотропних речовин, його було звільнено.

30.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. ст. 307 КК України за двома епізодами збуту психотропних речовин 18.04.2025 та 14.05.2025.

В клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними доказами, а також зазначено про наявність ризиків, які вказують на необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може:

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, єдиний встановлений досудовим розслідуванням шлях отримання доходу є збут психотропних речовин та вчиненням злочинів проти власності, не має постійного місця мешкання та проживає у транспортному засобі, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування відомостями. Окрім того, встановлено, що ОСОБА_4 був судимий за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин та злочинів проти власності, що підтверджує факт того, що особа схильна до вчинення правопорушень у зв`язку із відсутністю постійного джерела доходів;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку із тим, що на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлено шляхи придбання та збуту наркотичних речовин, на сьогоднішній день зазначена категорія злочинів вчиняється за допомогою мережі інтернет, а підозрюваному достеменно відомо його акаунти у месенджерах, хмарних сервісах, поштових скриньках тощо, вхід до яких здійснюється з різних засобів зв`язку, що може бути використано підозрюваним для знищення наявних у нього відомостей щодо спілкування між учасниками вірогідного скоєння кримінального правопорушення, тобто, знищення важливих для кримінального провадження доказів. Водночас, не всі втрачені у такому разі дані можуть бути відновлені шляхом застосування спеціального програмного забезпечення;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку із тим, що обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення свідчать про високий рівень підготовки підозрюваного до вчинення злочину, що підтверджує схильність та здатність останнього приховувати та маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами, а відтак дає підстави вважати, що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлено шляхи придбання підозрюваним наркотичних речовин, у зв`язку із чим буде існувати можливість виготовлення наркотичних засобів або координації своїх подальших дій з постачальником, з метою уникнення останнім кримінальної відповідальності та перешкоджанню встановлення органом досудового розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення. Окрім того, під час проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний не має постійного місця мешкання та інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та він зможе продовжувати злочинну діяльність;

-переховуватись від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання передбаченого санкцією вказаної статті, буде переховуватися від правоохоронних органів, що може призвести до переховування його від правоохоронних органі, прокуратури та суду. Зазначений ризик підтверджується тим, що підозрюваний не має постійного місця мешкання та не має стійких соціальних зв`язків;

-незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки коло осіб яким ОСОБА_4 збуває наркотичний засіб є обмеженим та підозрюваний не має складнощів у встановлені особи якій було доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини PVP.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підлягають оцінці в сукупності всі обставини, у тому числі передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

-п.1 ч.1 ст.178 КПК України в ході досудового розслідування зібрано вагомі докази щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

-п.2 ч.1 ст.178 КПК України ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років;

-п.3 ч.1 ст.178 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 не є неповнолітнім чи особою похилого віку, стан його здоров`я дозволяє перебувати в умовах слідчого ізолятору;

-п.4 ч.1 ст.178 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, не має місця постійного проживання, у тому числі відсутність у підозрюваного родини й утриманців;

-п.5 ч.1 ст.178 КПК України у підозрюваного ОСОБА_4 відсутнє постійне джерело доходів та місце роботи;

-п.6 ч.1 ст.178 КПК України у підозрюваного ОСОБА_4 наявна репутація особи яка схильна до вчинення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та проти власності;

-п.7 ч.1 ст.178 КПК України у зв`язку із відсутністю постійного джерела доходів та місця роботи, майновий стан підозрюваного є незадовільним;

-п.8 ч.1 ст.178 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів;

-п.12 ч.1 ст.178 КПК України у зв`язку із повторністю кримінального правопорушення та факту того, що не було встановлено джерело надходження та зберігання підозрюваним психотропних речовин, існує ризик продовження чи повторення його протиправної поведінки.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

-при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину є ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та зазначений запобіжний захід не забезпечить належну поведінку підозрюваного, також зазначені запобіжні заходи не можуть виключити ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом доступу до мережі інтернет, окрім того встановлено, що підозрюваний вчиняє злочинну діяльність за місцем мешкання, що виключає можливість застосування вказаного запобіжного заходу та забезпечення належної поведінки підозрюваним та виконання ним обов`язків покладених на нього у разі його застосування;

-особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні;

-застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим у зв`язку із відсутністю у нього постійного джерела доходу, а також, у разі її внесення, неможливості запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав і просив задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 свою причетність до зазначеного злочину заперечив та пояснив, що не збував психотропну речовину, а передав в зіп-пакеті ліки. Однак раніше в зіп-пакеті могла бути психотропна речовина, тому і були виявлені її залишки. Також пояснив, що має місце проживання за місцем реєстрації, а також в квартирі у своєї дівчини і лише декілька разів ночував в машині. Також зазначив, що під час обшуків будь-які заборонені речовини в нього виявлені не були. Просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник просив клопотання прокурора задовольнити частково і обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та докази, подані у його обгрунтування, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим відділенням відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000517 від 04.04.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні двох епізодів злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.

Дослідивши матеріали надані із клопотанням, слідчий суддя вважає, що в ході досудового розслідування здобуто достатньо доказів, які вказують на обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України за вказаних вище обставин. Зокрема, проведено контроль за вчиненням злочину і двічі здійснено закупку речовини, яка відповідно до висновків експерту виявилась особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Допитані свідки, які вказали на ОСОБА_4 , як на особу, яка займається збутом психотропних речовин.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновки, що стороною обвинувачення доведена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На це вказує те, що підозрюваний не має постійного місця проживання і роботи, не одружений, утриманців не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, був неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів та злочинів пов`язаних із обігом наркотиків, після перебування в місцях позбавлення волі через не тривалий час вчиняв нові кримінальні правопорушення і на теперішній час стосовно нього розглядаються справи в суді. Підозрюваний в ході досудового розслідування дізнався дані про свідків, що дає йому можливість вчинити тиск на них. Враховуючи, що досудове розслідування триває та приймаючи до уваги кримінальну спрямованість підозрюваного, він може знищити докази чи перешкоджати слідству іншим шляхом, а також може переховуватись від слідства та суду. Ці обставини вказують на те, що всі зазначені ризики існують на теперішній час і не дають можливості залишити підозрюваного на свободі, бо будь-який інший запобіжний захід, крім тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до довідки про наявність судимостей, ОСОБА_4 був неодноразово судимий і на теперішній час має не погашені судимості.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_4 , тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також обставини та наслідки їх вчинення, ступень участі підозрюваного у вчиненні злочину, згідно повідомлення про підозру, та на підставі досліджених матеріалів, приходить до висновку про підтвердження у повному обсязі ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні.

Доводи сторони захисту про можливість обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання слідчого, наявності встановлених в ході розгляду клопотання вищезазначених ризиків не спростовано.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, у справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Наявність у підозрюваного місця проживання, не виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не засвідчують відсутність наміру переховування від слідства та суду.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У рішенні «Чеботарь проти Молдови» 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного та встановлені ризики, слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою та справедливою в даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, , 182, 183, 194, 196, 197, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 липня 2025 року включно.

Одночасно встановити заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень.

Підозрюваний або будь-яка особа мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: Отримувач коштів: ТУ ДСА України в Запорізькій області; Рахунок отримувача: UA0001205, Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26316700; Код банку отримувача (МФО): 820172, призначення платежу застава за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження №0000517.

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, на строк два місяці, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із міста Запоріжжя, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, чи суду.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення, негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , роз`яснивши підозрюваному чи іншому заставодавцю обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання, як передбачено абз. 2 ч. 3 ст. 182 КПК України.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу для виконання направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», вручити копію ухвали підозрюваному, захиснику та прокурору.

Встановити строк дії даної ухвали в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 липня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали буде складений 03.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1