Справа № 590/488/25
Пров. № 1-кп/590/121/25

ВИРОК
02.07.2025 Ямпільський районний суд Сумської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайське Глухівського району Сумської області, українця, громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого
-за ст.125 ч.1 КК України, суд
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
13 квітня 2025 року близько 15:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку гр.. ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс не менше шести ударів кулаками обох рук в обличчя ОСОБА_7 , в результаті чого ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 78 від 02.05.2025 р., отримав тілесні ушкодження у вигляді: синці в правій підочній ділянці(1), на верхній та нижній повіках лівого ока (1), в ділянці правого лобного бугра (1), в ділянці надперенісся (1), біля правого крила носа (1).
Тілесні ушкодження у вигляді синців по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п.п.2.3.1а, 2.3.2, 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконаленнясудово-медичноїслужбиУкраїни» від 17.01.1995р.).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку за пред`явленим обвинуваченням за ч.1 ст.125 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 13 квітня 2025 року близько 15:00 год. він прийшов до своєї на той час колишньої співмешканки ОСОБА_5 за її місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив її з іншим чоловіком, яким виявився ОСОБА_6 , якому на грунті ревнощів він спричинив тілесні ушкодження наступним чином: наніс не менше шести ударів кулаками обох рук в обличчя ОСОБА_7 .. Після цього покинув будинок. На даний момент з ОСОБА_5 помирився, потерпілого після вказаного інциденту не бачив. Просив суворо не карати.
Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена та його дії суд кваліфікує за ст.125 ч.1 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, який належить до кримінальних проступків, особу винного, який раніше несудимий, має молодий вік /1994 року народження/, є осудним, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, зі слів обвинуваченого групи інвалідності не має, за місцем мешкання характеризується формально.
В якості обставин, що пом`якшують покарання: визнання вини та щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно заяви потерпілого ОСОБА_6 , останній претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має.
Ураховуючи вище викладені обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за частиною 1 статті 125 КК України в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі, оскільки, на думку суду, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,-
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 510,00 грн..
Штраф має бути сплачений ОСОБА_3 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Ямпільський районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1