КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4398/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0001270 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року частково задоволено клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна.

Накладено арешт на майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001270 від 21.06.2024, шляхом встановлення заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), а саме:

- майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: ТП-ТМ-1000/10, трикутник зірка у кількості 4 штуки, ТП-ТМ-630/10 у кількості 1 шт., об`єкт житлової нерухомості: ні, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: РП-331 (КСО-93, комірок 9 шт.), РП-330 (ВМГ-133, комірок 9 шт.), об`єкт житлової нерухомості: ні, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: 2 кабельні лінії, об`єкт житлової нерухомості: ні, опис: кабельна лінія № 1 (АСБ-10 3*240, ААБ-10 3*240), кабельна лінія № 2 (АСБ-10 3x240, ААБ-10 3x240) з кінцевими муфтами п/ст «Радіотехнічна», кінцевими муфтами РП-330 та муфтами поза територією, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що не надавши належну оцінку обставинам справи, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про наявність достатніх підстав вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки 08.05.2025 оскаржувану ухвалу постановлено без участі власника майна, а апеляційну скаргу представник подав до суду 29.05.2025, відтак, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Прокурор та представник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у судове засідання повторно не прибули, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про поважні причини свого неприбуття не повідомили та клопотань про відкладення судового засідання не подавали.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності осіб, які без поважних причин не прибули у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 (провадить адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 22.02.2011 № 4405, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є засновником та керівником адвокатське бюро « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_2 ), бенефіціаром та керівником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_3 ), власником частки статутного капіталу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_4 )), будучи обізнаним з матеріалами судової справи № 15/81, що розглядається ІНФОРМАЦІЯ_6 , в рамках якої ІНФОРМАЦІЯ_7 позивається до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » з приводу визнання недійсними результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом від 17.10.2016 № 6, визнання недійсним договору купівлі продажу нерухомого майна від 17.10.2016 та зобов`язання повернути майно (будинок культури та спортивний комплекс), враховуючи той факт, що судовий спір складається на користь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », представником якого він являється, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, вступив у злочинну змову з працівником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_9 задля заволодіння рядом об`єктів нерухомого майна, попередньо незаконно, всупереч установленому порядку придбаних в 2016 році ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на відкритих торгах, проведених у справі № 15/81 про банкрутство ДП « ІНФОРМАЦІЯ_9 », шляхом обману, під приводом перереєстрації 100 % частки статутного капіталу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », як юридичної особи - власника цієї нерухомості, на підконтрольну йому ОСОБА_9 , а саме:

- незавершеного будівництва об`єкту літери «В» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 164,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- незавершеного будівництва об`єкту літери «Б» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 102,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- незавершеного будівництва об`єкту літери «А» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), загальною площею 4768,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- групи приміщень № № 5,6,7,8,9 частини групи приміщень № № 1, 3, 4 в літ. 25 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 00), загальною площею 12460,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- групи приміщень № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 в літ. 15 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 00), загальною площею 360, 2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: ТП-ТМ-1000/10, трикутник зірка у кількості 4 штуки, ТП-ТМ-630/10 у кількості 1 шт., об`єкт житлової нерухомості: ні, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: РП-331 (КСО-93, комірок 9 шт.), РП-330 (ВМГ-133, комірок 9 шт.), об`єкт житлової нерухомості: ні, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: 2 кабельні лінії, об`єкт житлової нерухомості: ні, опис: кабельна лінія № 1 (АСБ-10 3*240, ААБ-10 3*240), кабельна лінія № 2 (АСБ-10 3x240, ААБ-10 3x240) з кінцевими муфтами п/ст «Радіотехнічна», кінцевими муфтами РП-330 та муфтами поза територією, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі ОСОБА_6 , будучи обізнаним, що керівник та засновник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ОСОБА_7 , який постійно проживає на території так званої «Луганської Народної Республіки» та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , починаючи 2016 року взагалі не відвідував підконтрольну територію України, а також те, що останній через працевлаштування до підрозділів Росгвардії у майбутньому також не їхатиме на підконтрольну Україні територію, запропонував ОСОБА_9 , що зареєстрована за єдиною з ОСОБА_7 адресою у м. Луганську, а саме: у будинку АДРЕСА_3 , взяти паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_7 , до якого у тої є доступ, з метою подальшого використання зазначеного документу для переоформлення ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на неї.

У подальшому 19.03.2024, за домовленістю ОСОБА_6 з приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , у період триваючого воєнного стану, останньою без фізичної присутності ОСОБА_7 у приміщенні нотаріальної контори, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , засвідчено правочин, нібито укладений між ОСОБА_7 та громадянкою України ОСОБА_9 , а саме: акт приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », відповідно до якого ОСОБА_7 особисто передав у власність ОСОБА_9 100% частки в статутному капіталі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Вказаний акт зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № № 113, 114.

Так, 04.10.2016 ОСОБА_7 , який постійно проживає на території так званої «Луганської Народної Республіки» та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , здійснив державну реєстрацію та став директором і засновником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ).

При цьому, не маючи на меті здійснювати підприємницьку діяльність та виконувати організаційно-розпорядчі функції керівника суб`єкта господарської діяльності - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », а також не маючи можливості регулярно відвідувати неокуповану частину України, ОСОБА_7 уповноважив свого знайомого адвоката ОСОБА_6 бути представником в органах державної влади, а також розпоряджатися майном ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », директором і засновником якого він являється.

Крім того, встановлено, що 29.11.2022 громадянин ОСОБА_7 вступив в ряди незаконних військових формувань, будучи призначеним на посаду до так званого « ІНФОРМАЦІЯ_10 », а 30.08.2023 перейшов на службу до філіалу федерального державного унітарного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_11 » ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Також ОСОБА_7 отримав реєстраційний номер облікової картки платника податків Російської Федерації № НОМЕР_6 , а також оформив поліс страхування (страховий номер «индивидуального лицевого счета СНИЛС» № 212-909-136 44), що свідчить про факт набуття останнім громадянства Російської Федерації.

Під час досудового розслідування, за результатами виконання оперативними співробітниками Служби безпеки України доручення слідчого, виявлено, що громадянин України ОСОБА_7 протягом 2014-2024 років на підконтрольну територію України в`їжджав 02.10.2016 о 03 год. 30 хв. через пункт перетину державного кордону Гоптівка автобусом «SETRA», д. н. з. НОМЕР_7 , виїхав 23.10.2016 о 23 год. 26 хв. через пункт перетину державного кордону Гоптівка автобусом «SETRA», д. н. з. НОМЕР_8 , а також в`їжджав 08.11.2016 року о 22 год. 01 хв. через пункт перетину державного кордону Гоптівка автобусом «SETRA», д. н. з. НОМЕР_9 , виїхав 12.11.2016 о 22 год. 51 хв .через пункт перетину державного кордону Гоптівка автобусом «SETRA», д. н. з. НОМЕР_10 .

Інших фактів перетину державного кордону в напрямку підконтрольної частини України ОСОБА_7 не зафіксовано.

Також у межах цього провадження 25.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Серед іншого, у ході слідства на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, постановленої у справі № 757/36716/24-к, отримано тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_13 , відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_7 станом на 19.03.2024 не перебував на підконтрольній території України та не міг підписувати будь-які документи, нібито знаходячись у м. Києві.

Крім того, згідно з висновком експерта ІНФОРМАЦІЯ_14 від 08.10.2024 № 555/1 встановлено, що на акті приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_5 ) від 19.03.2024 у розділі «ПІДПИСИ СТОРІН» особистий підпис виконаноне ОСОБА_7 , а іншою особою.

Також виявлено, що в подальшому, з метою приховання об`єкту злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_9 здійснила державну реєстрацію ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), визначивши себе директором, засновником якого виступило ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , директор ОСОБА_9 ), з подальшою передачею майна останнього на баланс ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з наступним виходом ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » з засновників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У зв`язку з наведеним,постановою слідчого майно, належне ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_5 ) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_1 ), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001270.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року накладено арешт на майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001270 від 21.06.2024, шляхом встановлення заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), а саме:

- майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: ТП-ТМ-1000/10, трикутник зірка у кількості 4 штуки, ТП-ТМ-630/10 у кількості 1 шт., об`єкт житлової нерухомості: ні, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: РП-331 (КСО-93, комірок 9 шт.), РП-330 (ВМГ-133, комірок 9 шт.), об`єкт житлової нерухомості: ні, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: 2 кабельні лінії, об`єкт житлової нерухомості: ні, опис: кабельна лінія № 1 (АСБ-10 3*240, ААБ-10 3*240), кабельна лінія № 2 (АСБ-10 3x240, ААБ-10 3x240) з кінцевими муфтами п/ст «Радіотехнічна», кінцевими муфтами РП-330 та муфтами поза територією, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В частині клопотання прокурора щодо заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном - відмовлено.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, частково задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказане майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001270 від 21.06.2024, шляхом встановлення заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), а саме: майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: ТП-ТМ-1000/10, трикутник зірка у кількості 4 штуки, ТП-ТМ-630/10 у кількості 1 шт., об`єкт житлової нерухомості: ні, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: РП-331 (КСО-93, комірок 9 шт.), РП-330 (ВМГ-133, комірок 9 шт.), об`єкт житлової нерухомості: ні, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), тип об`єкта: 2 кабельні лінії, об`єкт житлової нерухомості: ні, опис: кабельна лінія № 1 (АСБ-10 3*240, ААБ-10 3*240), кабельна лінія № 2 (АСБ-10 3x240, ААБ-10 3x240) з кінцевими муфтами п/ст «Радіотехнічна», кінцевими муфтами РП-330 та муфтами поза територією, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вищевказане майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження на даному етапі досудового розслідування, які можуть суттєво позначитися на інтересах власника майна чи інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Посилання представника апелянта на невідповідність арештованого майна критеріям речових доказів є безпідставними, оскільки встановлені слідчим суддею фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що арештоване майно може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України, які б слугували підставою для її скасування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Поновити представнику ОСОБА_6 в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_11

Судді:

ОСОБА_12 ____________