Справа№ 693/719/25
1-кс/693/112/25
У Х В А Л А
23.05.2025 м. Жашків
Клопотання обґрунтоване тим, що 21.05.2025, близько 06 год. 20 хв., працівниками поліції на річці «Гірський Тікич» у с. Вороне виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у період нересту здійснював незаконне зайняття рибним промислом за допомогою заборонених засобів лову, та за допомогою рибальської сітки виловив рибу виду: «карась сріблястий» в кількості 55 шт., «лящ» в кількості 5 шт., «судак» в кількості 3 шт., та «окунь» в кількості 1 шт., внаслідок чого рибному господарству України було заподіяно шкоду.
21.05.2025 старшим дізнавачем сектору дізнання ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_6 винесено постанову про визнання вилучених під час проведення огляду місця події предметів речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони характеризуються ознаками, визначеними у ст. 98 КПК України.
Документування речових доказів, а саме свіжовиловленої риби виду: «карась сріблястий» в кількості 55 шт., «лящ» в кількості 5 шт., «судак» в кількості 3 шт., «окунь» в кількості 1 шт., надувного човна зеленого кольору з написом «elling», двох весел та рибальської сітки, проведено шляхом відео- та фотофіксації, а також опису їх в протоколі огляду місця події від 21.05.2025.
В подальшому, відповідно до акта від 21.05.2025 вилучена у ОСОБА_4 свіжовиловлена риба виду: «карась сріблястий» в кількості 55 шт., «лящ» в кількості 5 шт., «судак» в кількості 3 шт., «окунь» в кількості 1 шт., передана на зберігання головному державному інспектору Черкаського рибоохоронного патруля ОСОБА_7 для подальшої реалізації.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст. ст. 171-173 КПК України.
Згідно з ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:
1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;
2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;
3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;
4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.
Враховуючи вищевикладене, варто зауважити, що вилучена під час проведення огляду місця події свіжовиловлена риба є товаром, що піддається швидкому псуванню, тому за рішенням слідчого судді може бути передана для реалізації, так як це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно із п. 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у КПК України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду передаються торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Реалізація предметів здійснюється з дотриманням вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 № 1340.
Відповідно до п. п. 12 п. 1 цього Порядку його дія поширюється на знаряддя незаконного добування природних ресурсів та незаконно добуті природні ресурси або продукти, вироблені з них, чи їх вартість.
Згідно з п. 9 цього Порядку майно, зазначене у пункті 1, передається для подальшого розпорядження ним на підставі акта опису, оцінки та передачі майна, в тому числі реалізується через торгівельні підприємства, аукціони, біржі, з якими укладені угоди на його реалізацію відповідно до пунктів 12 і 13 цього Порядку, з дотриманням таких вимог: незаконно добуті природні ресурси та виготовлена з них продукція, а також знаряддя незаконного добування природних ресурсів підлягають реалізації через відповідні торгівельні підприємства, а ті, що є продуктами харчування, - передачі закладам, зазначеним у підпункті 9 цього пункту, а саме закладам охорони здоров`я, освіти, соціального забезпечення населення, військовим формуванням, установам виконання покарань, слідчим ізоляторам і на благодійні цілі.
Передача майна указаної категорії для реалізації за рішенням слідчого судді передбачена також під час кримінального провадження.
Вилучена в ході огляду місця події свіжовиловлена риба виду: «карась сріблястий» в кількості 55 шт., «лящ» в кількості 5 шт., «судак» в кількості 3 шт., «окунь» в кількості 1 шт., набута в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з чим відповідає критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.
В ході розслідування установлено наявність підстав для накладення арешту на вищевказані речі з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При цьому слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що частина вищевказаних речових доказів є предметом кримінального правопорушення, а інша частина знаряддями та засобами його вчинення, а особа, яка причетна до його вчинення, у зв`язку з тимчасовим вилученням зазначених об`єктів органом досудового розслідування за її присутності, усвідомлює відкритий характер розслідування, тому наявні підстави для висновку, що при незастосуванні арешту майна вказані речові докази можуть бути відчужені, приховані чи перетворені, що унеможливить або істотно ускладнить виконання завдань кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Начальник сектору дізнання в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Власник майна ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши начальника сектору дізнання ОСОБА_3 та власника майна, дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали, прийшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Згідно із ч. 1,2,3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу
Відповідно до ст. 171 ч.2 КПК України до клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий суддя вважає, що відповідно до акта від 21.05.2025 вилучена у ОСОБА_4 свіжовиловлена риба виду: «карась сріблястий» в кількості 55 шт., «лящ» в кількості 5 шт., «судак» в кількості 3 шт., «окунь» в кількості 1 шт., передана на зберігання головному державному інспектору Черкаського рибоохоронного патруля ОСОБА_7 для подальшої реалізації, містять відомості, які можуть бути використані для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що свіжовиловлена риба є швидкопсуючим майном, то слід надати дозвіл на його реалізацію.
Слідчим суддею при накладені арешту на вказане майно враховано можливість запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При цьому слідчий суддя констатує, що надувний човен зеленого кольору з написом «elling» та рибальська сітка, у даному кримінальному провадженні є використаним засобом (знаряддям) вчинення кримінального правопорушення. Відтак, застосування спеціальної конфіскації можливе щодо вказаного майна.
Слідчий суддя констатує, що метою арешту вказаного майна є збереження речового доказу та забезпечення спеціальної конфіскації майна.
Поряд із чим слідчий суддя, заслухавши пояснення власника майна ОСОБА_4 , вважає за доцільне накласти арешт на надувний човен зеленого кольору з написом «elling» та рибальську сітку, із забороною ним розпоряджатись та відчужувати, та віддати ОСОБА_4 два весла, оскільки вони не визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадеженні.
Згідно із ст. 371 ч. 3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на надувний човен зеленого кольору з написом «elling» та рибальську сітку, користувачем яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залишити їх для подальшого зберігання в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області.
Повернути ОСОБА_4 два весла, вилучених при огляді місця події 21.05.2025.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1