19.05.2025
Справа № 331/2371/25
Провадження № 1-кс/331/957/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області лейтенант юстиції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором який здійснює процесуальне керівництво, про арешт майна по кримінальному провадженню №0000117 від 23.01.2025,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором який здійснює процесуальне керівництво, про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000117 від 23.01.2025 року.

В обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000117 від 23.01.2025.

Так, в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що не пізніше січня 2025 року мешканець м. Запоріжжя ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими під час досудового розслідування особами здійснює контрабанду таблеток, що містять у своєму складі прекурсор псевдоефедрин, в особливо великому розмірі.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів маючи достатні знання у аналогічній протиправні діяльності (обвинувальний акт за ч. 3 ст. 311 КК України слухається в Дніпровському районному суді м. Запоріжжя) організував стійке ієрархічне об`єднання із епізодичним залучення співучасників, які усвідомлювали діяльність інших співучасників крім них, але не знали їх через жорсткі заходів конспірації та приховування злочину ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , розробив злочинний план, який полягав у вчинення кожним співучасником своєї ролі, без розшифрування своїх даних для інших крім ОСОБА_4 співучасників та в той же час усвідомлення їх наявності, що охоплював протиправну діяльність співучасників на території України та Республіки Польща, а також фактичну відсутність спілкування між співучасниками особисто, без участі ОСОБА_4 .

З метою отримання прекурсору псевдоефедрин, злочинна група діючи під загальним керівництвом ОСОБА_4 , а саме та частина співучасників, які знаходяться на території Республіки Польща придбають у місцевих аптеках, у невеликих кількостях з метою приховуванням загальної мети, не порушуючи при цьому місцевий Закон, що дозволяє придбання 1 блістера медичного препарату «Акатар» та/або «Цирус» в місцевих аптеках, що знаходяться на території м. Познань Республіка Польща, після чого попередньо придбаня лікарські засоби акумулюються у невстановленому на теперішній час місці на території м. Познань Республіка Польща та у невстановлений спосіб та невстановленими особами приховуються у продуктах харчування та собачому кормі у спосіб що виключає візуальне виявлення таблеток під час проходження митного контролю.

В подальшому контрабандне переміщення прекурсору псевдоефедрин в особливо великих розмірах, з приховуванням від митного контролю, здійснюється у посилках, які відправляють громадяни України, які на теперішній час проживають на території Республіки Польща ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи невстановлені особи із м. Познань Республіка Польща, міжнародним автобусним сполученням «Кошалін - Запоріжжя», які в м. Запоріжжя отримує безпосередньо гр. ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_4 здійснює фасування вказаного прекурсору у спеціальні пластикові ємкості, та в подальшому самостійно, а також через ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , здійснює пересилання вказаного прекурсору до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з метою виробництва останніми психотропної речовини «метамфетамін» та подальшим його збутом на території України.

Орім цього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здійснюють збут вказаного прекурсору іншим особам на території України, які не входять до їх злочинної організації.

Поміж тим, після отримання ОСОБА_4 вказаного прекурсора псевдоефедрин, останній здійснює його збут та пересилання по території України через телеграм канал « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та з використанням мережі національного поштового перевізника ТОВ «Нова пошта», при цьому використовує змінені анкетні данні та під час відправлень користується наступними різними сім-картками, та в деяких випадках з метою дотримання заходів конспірації використовує імена підставних осіб.

В подальшому з використанням прекурсору -псевдоефедрин, придбаного на території Республіка Польща контрабандним способом перевезеного та збутого за вище вказаних обставин та вище вказаними особами ОСОБА_11 діючи спільно із невстановленою на теперішній час особою перебуваючи у м. Кривий Ріг Україна та ОСОБА_13 діючи спільно із невстановленою на теперішній час особою перебуваючи у м. Покровськ Україна, використовуючи методи хімічного синтезу в кустарних умовах здійснюють виготовлення психотропної речовини «метамфетамін» та здійснюють його подальший збут по території України.

В результаті, ОСОБА_4 спільно із зазначеними особами у період не пізніше 19.01.2025 по теперішній час вчинили понад 20 тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із контрабандою, незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом прекурсору та психотропної речовини в особливо великому розмірі.

13.05.2025 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук квартири за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого вилучено предмети, які мають вагоме значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме:

1) мобільний телефон Redmi 9C NFC, м.т.: НОМЕР_1 , IMEI-1: НОМЕР_2 ; IMEI-2: НОМЕР_3 ;

2) мобільний телефон Realme C51, м.т.: НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , IMEI-1: НОМЕР_6 ; IMEI-2: НОМЕР_7 .

Постановою слідчого від 13.05.2025 вказані предмети визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

На даний час, враховуючи що на вказаних предметах можуть міститись електронні докази, виявлення та фіксація яких передбачає застосування спеціальних знань, в органу досудового розслідування є необхідність провести судову комп`ютерну технічну експертизу.

Слідчий у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не відомі.

Слідчий суддя вивчивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності володільця майна та слідчого.

Вивчивши матеріали справи слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При дослідженні матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що стороною кримінального провадження, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, через що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Накласти арешт на вилучене майно під час обшуку квартири за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яке має вагоме значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме:

1) мобільний телефон Redmi 9C NFC, м.т.: НОМЕР_1 , IMEI-1: НОМЕР_2 ; IMEI-2: НОМЕР_3 ;

2) мобільний телефон Realme C51, м.т.: НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , IMEI-1: НОМЕР_6 ; IMEI-2: НОМЕР_7 .

Виконання ухвали доручити співробітникам УСБУ в Запорізькій області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1