Справа № 305/2257/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: _ прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/89/25 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2025 року, відмовлено у задоволенні подання провідного інспектора Тячівського районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від призначеного Рахівським районним судом Закарпатської області покарання за вироком від 24.11.2023 року.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, провідний інспектор Тячівського районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_7 звернулася в суд з поданням про звільнення від покарання ОСОБА_6 , який був засуджений 24.11.2023 Рахівським районним судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 436-1 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України суд ухвалив звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного за цим вироком, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України.

Подання мотивовано тим, що ОСОБА_6 протягом іспитового строку повторно до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, нових кримінальних правопорушень не скоював, за місцем проживання характеризується позитивно, виконував покладені на нього судом обов`язки - з`являвся для реєстрації та не змінював місця проживання, підстав для направлення подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 не було, отже його слід звільнити від призначеного вироком Рахівського районного суду від 24.11.2023 покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Відмовляючи у задоволенні подання пробації, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_6 після проголошення вироку Рахівським районним судом 24.11.2023 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України, а отже підстав для звільнення його від покарання, призначеного Рахівським районним судом 24.11.2023 немає, тому клопотання залишив без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що немає даних про те, що ОСОБА_6 в період з 24.11.2023 і на протязі іспитового терміну скоював кримінальні або адміністративні правопорушення або не виконував покладені судом на нього обов`язки. Просить суд, оскаржувану ухвалу суду скасувати, та ухвалити нову ухвалу про звільнення ОСОБА_6 від призначеного судом покарання з випробуванням, у зв`язку із закінченням іспитового строку, відповідно до вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 24.11.2023.

До початку судового розгляду від захисника-адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Одночасно сторона захисту просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу про звільнення ОСОБА_6 від призначеного судом покарання з випробуванням, у зв`язку із закінченням іспитового строку, відповідно до вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 24.11.2023.

За таких обставин, оскільки в апеляційній скарзі питання про погіршення становища засудженого не йдеться, з метою дотримання розумних строків апеляційного розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе провести її розгляд без участі засудженого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , що узгоджується з ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо обставин справи, думку прокурора, який частково підтримав доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за клопотанням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

У ч. 3 ст. 75 КК України передбачено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Як визначено положеннями п. 9 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року: Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років, а неповнолітньому - від одного до двох років. Цей строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК України.

Із матеріалів провадження вбачається, що вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2023 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Указаний вирок суду набрав законної сили, згідно розпорядження Рахівського районного суду Закарпатської області - 11 квітня 2024 року, та яке надійшло на виконання до органу пробації 29.04.2024.

Відомості щодо невиконання засудженим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків чи вчинення адміністративних або кримінальних правопорушень під час іспитового строку у матеріалах подання відсутні.

Колегія суддів погоджується із доводами засудженого ОСОБА_6 про те, що немає даних, що ОСОБА_6 в період з 24.11.2023 і впродовж іспитового строку скоював кримінальні чи адміністративні правопорушення або не виконував покладені судом на нього обов`язки, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції під час розгляду подання органу пробації встановив, що у провадженні Рахівського районного суду перебуває кримінальне провадження №0000061, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2023 за ч. 3 ст. 197-1 КК України, за фактом незаконної побудови у період з 2015 року по 16 серпня 2023 року капітальної споруди - двоповерхової будівлі з цокольним поверхом на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 0,0450 га, яка є комунальною власністю Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області.

Так, з дослідженої копії обвинувального акта у кримінальному провадженні №000061 від 16.08.2023 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, яка наявна в матеріалах справи, вбачається, що період вчинення зазначеного правопорушення є 2015 рік по 16 серпня 2023 року, що не заперечується і в оскаржуваній ухвалі суду від 22 січня 2025 року.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не в повній мірі дав оцінку конкретним обставинам справи, та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні клопотання органу пробації про звільнення засудженого від відбування покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги про ухвалення нового рішення судом апеляційної інстанції, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Зокрема, ухваливши рішення про відмову в задоволенні подання провідного інспектора Тячівського районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від призначеного Рахівським районним судом Закарпатської області покарання за вироком від 24.11.2023 року, суд першої інстанції не здійснив розгляд клопотання по суті, не дослідив наданих документів органом пробації та стороною обвинувачення, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості після скасування рішення суду першої інстанції ухвалити нове рішення по суті подання.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції не можна вважати законною, обґрунтованою та вмотивованою, тому це рішення підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 частковому задоволенню з цих підстав.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд (лист ВС вих № 3567/0/2-20 від 31.12.2020, п. 2), згідно якої, виходячи з ч. 3 ст. 407 КПК України, суд апеляційної інстанції не має право самостійно вирішити по суті клопотання, яке не було розглянуто по суті судом першої інстанції, внаслідок чого колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд подання провідного інспектора Тячівського районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від призначеного Рахівським районним судом Закарпатської області покарання за вироком від 24.11.2023 року, в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2025 року про відмову у задоволенні подання провідного інспектора Тячівського районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від призначеного Рахівським районним судом Закарпатської області покарання за вироком суду від 24.11.2023, скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді