Справа № 183/7062/15
№ 1-в/183/65/25

У Х В А Л А
15 квітня 2025 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської областіу складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, подання Державної установи «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Новомосковського районного відділу у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине, Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, що має середню освіту, що має на утримання двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
про звільнення від покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 відповідно до ЗУ від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» з усуненням карності діяння, -
Представник Державної установи «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Новомосковського районного відділу звернулася з поданням до суду про звільнення від покарання ОСОБА_4 засудженого вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 відповідно до ЗУ від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» з усуненням карності діяння.
Судом встановлено, що 09.08.2024 набув чинності ЗУ від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Законом замінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної карності крадіжки, як ознаки складу злочину, передбаченого ст.. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна.
Відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, яка не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Відповідно до вироку суду, 03.08.2015 ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб. Вартість викраденого майна згідно вироку суду становить 612,50 грн.
Зазначеним Законом крадіжки на суму, що не перевищують на момент вчинення правопорушення у 2024 році 3028,00 грн., у 2023 2684,00 грн., у 2022 2481,00 грн., у 2021 2270 грн., у 2020 2102,00 грн., віднесене до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.
Отже, крадіжка майна вартістю 612,50 грн. виключно становить адміністративне правопорушення.
Таким чином, за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 вартість викраденого майна становить 612,50 грн., що виключає (скасовує) кримінальну відповідальність за ст.. 185 КК України.
Отже, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання, призначеного судом за ч. 2 ст. 185 КК України.
В судове засідання представник Державної установи «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Новомосковського районного відділу, в судове засідання не з`явилася.
Прокурор в судовому засіданні виразив думку про можливість звільнення засудженого від покарання за вироком від 21.12.2015.
Засуджений в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.
Судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Загальна сума завданої матеріальної шкоди ОСОБА_4 за вироком від 21.12.2015 становить 612,50 грн.
Вирок набрав законної сили 21.01.2016.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отож, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2015, ОСОБА_4 викрав майно на суму 612,50 грн., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 9 серпня 2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Звільнити від покарання ОСОБА_4 засудженого вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 відповідно до ЗУ від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» з усуненням карності діяння.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1