Справа № 359/9410/22
Провадження № 1-о/359/1/2025
У Х В А Л А

19.05.2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши заяву захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2023 року (справа 359/9410/22, провадження 1-кп/359/290/2023),

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_5 звернулася із заявою до Бориспільського міськрайонного суду Київської області в інтересах засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2023.

Заяву обґрунтовано тим, що під час досудового розслідування між потерпілою та підозрюваним (обвинуваченим) укладено угоду про примирення, у відповідності до якої потерпіла в судовому засіданні просила суд затвердити угоду про примирення і призначити міру покарання ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців, а тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди. Проте, станом на час внесення відомостей до ЄРДР за № 0001216 від 07.10.2022 року, здійснення досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні, направлення Бориспільською окружною прокуратурою до суду обвинувального акта та винесення вироку від 06.02.2023 року у кримінальній справі № 359/9410/22, подіям за 28.09.2022 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області в адміністративній справі № 359/7011/22 (провадження № 3/359/3622/2022) вже було надано оцінку та постановою від 07.10.2022 року закрито провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутності складу адміністративного правопорушення. В результаті таких дій, учасників процесу, а так само і суд було введено в оману, щодо дійсних обставин, покладених в обґрунтування обвинувального акту, пред`явленого ОСОБА_4 . Таким чином станом на момент винесення вироку від 06.02.2023, суду не було відомі викладені вище обставини, які доводять невинуватість засудженого, тому їх необхідно переглянути.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 просили заяву задовольнити з підстав, зазначених у ній. Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви не вбачаючи законних підстав для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2023 затверджено угоду від 03.02.2023 про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 . Визнано ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту на строк п`ять місяців. Суд звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні злочину, погодився з усіма фактичними обставинами, що викладені в обвинувальному акті та просив суд затвердити угоду і призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Глава 34 Кримінального процесуального кодексу України передбачає особливий вид провадження провадження за нововиявленими обставинами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з п. 4, п. 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Відповідно до висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 4 листопада 2019 року (справа № 496/4533/17) - перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути. Предметом судового розгляду в порядку провадження за нововиявленими обставинами виступає не обвинувальний акт, а судове рішення, зокрема вирок суду, що набрав законної сили, яким установлено наявність чи відсутність винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Адвокат ОСОБА_5 у своїй заяві стверджувала, що ОСОБА_4 було притягнуто до юридичної відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення, оскільки в обґрунтування обвинувачення покладено події та обставини за 28.09.2022, за якими постановою суду від 07.10.2022 провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З цього приводу суд зауважує, що для кваліфікації дій винуватої особи важливо, що насильницькі дії вчиняються систематично, а систему може становити як неодноразово застосована одна із трьох форм насильства, зазначена у ст. 126-1 КК України, так і різна варіативність поєднання як фізичного, так і психологічного та економічного насильства щодо однієї і тієї самої потерпілої особи чи осіб. При цьому кількісний критерій систематичності як ознака домашнього насильства полягає в учиненні трьох і більше актів насильства. Норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту домашнього насильства якимось певним видом доказів. Діяння та наслідки, зазначені у ст. 126-1 КК України, підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК України. Тобто факт документування домашнього насильства має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази, тому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факти актів насильства. Домашнє насильство майже ніколи не становить собою окремий епізод, а охоплює кумулятивне та взаємопов`язане фізичне, психологічне, сексуальне, емоційне, вербальне та фінансове насильство щодо близького члена сім`ї чи партнера, наслідки якого виходять за межі обставин окремого епізоду. Відповідно систематичність домашнього насильства, яке наполегливо продовжує вчиняти винувата особа, у тому числі, але не виключно, може бути підтверджена попереднім притягненням її до адміністративної відповідальності не менше двох разів за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП. Отже доводи захисника в цій частині є неспроможними.

Також не заслуговують на увагу твердження адвоката, щодо оголошення вироку від 06.02.2023 за відсутності осіб, які брали участь у справі та не здійснення фіксації судового засідання, оскільки вказані обставини були спростованні безпосередньо в судовому засіданні під час відтворення аудозапису засідання.

Посилання захисника про те, що ОСОБА_4 не було відомо, яке остаточне рішення було прийнято за результатами розгляду матеріалів адміністративної справи № 359/7011/22 спростовуються дослідженою постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2022, згідно з якою ОСОБА_4 перебував в судовому засіданні, надавав свої пояснення та останньому було оголошено резолютивну частину постанови. Окрім того, ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, повністю усвідомлював зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винуватим, цілком розумів свої права, визначенні п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Цей вирок в апеляційній інстанції не переглядався, що також свідчить про добровільність укладеної угоди.

Враховуючи зазначене, та вимоги ст. 26 КПК України, відповідно до якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах і у спосіб, передбачених КПК України, та положень ст. 459 КПК України, суд вважає за необхідне заяву захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами, залишити без задоволення, оскільки останньою не надано доказів наявності, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявлених обставин, які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви захисника ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 459-467 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2023 року (справа 359/9410/22, провадження 1-кп/359/290/2023) залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1