Справа № 307/4774/21
Провадження № 1-кп/307/435/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів, в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000124 від 19.05.2021 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Словаччини, мешканця АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей віком сім та чотири роки, військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 у званні старшого солдата, раніше судимого вироками Винорадівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2023 справа №299/2883/23 за ч.5 ст. 407 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту та від 30.05.2023 справа №299/2882/23 за ч.1 ст. 368 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обімати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функцій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та підрозділах Державної прикордонної служби України строком на 3 роки, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 03 червня 2021 року, будучи повідомлений про підозру, слідчим відділенням відділення №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.2 ст. 190 КК України, належних висновків для себе не зробив та повторно підозрюється у вчиненні умисного злочину за таких обставин.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та впевнившись в своїй безкарності, 09 березня 2021 року, близько 17:00 год., ОСОБА_4 , знаходячись на подвір?ї будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, при цьому попередньо ввівши потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в оману, тобто під приводом оренди від останнього будівельних риштувань, для проведення будівельних робіт, виманив від нього будівельні риштування загальною кількістю 200 метрів квадратних, вартість яких становить 56 417 гривня, та якими в такий спосіб незаконно заволодів ОСОБА_4 , та не мав наміру повертати, в подальшому продав їх, а отримані грошові кошти за них витратив для власних потреб, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 56 417 гривень.

Крім того, 16 березня 2021 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на подвір?ї будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, ввів потерпілу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в оману, тобто під приводом оренди від останньої будівельних риштувань для проведення будівельних робіт, виманив від неї будівельні риштування загальною кількістю 96 метрів квадратних, вартість яких становить 12 067,07 гривень, якими в такий спосіб незаконно заволодів та не мав наміру повертати, в подальшому продав, а отримані грошові кошти за них витратив для власних потреб, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 12 067,07 гривень.

Поряд з цим, 18 березня 2021 року, близко 13 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на подвір?ї будинку АДРЕСА_5 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, ввів потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в оману, тобто під приводом оренди від останнього будівельних риштувань для проведення будівельних робіт, виманив від нього будівельні риштування загальною кількістю 300 метрів квадратних, вартість яких становить 71 135 гривень, якими в такий спосіб незаконно заволодів та не мав наміру повертати, в подальшому продав, а отримані грошові кошти за них, витратив для власних потреб, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 71 135 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю. Щодо епізоду заволодіння чужим майном шляхом обману вчиненому відносно потерпілого ОСОБА_6 показав, що на весні 2021 взяв від потерпілого в оренду риштування близько 150 кв.м. Спочатку він використовував риштування за призначенням, а потім їх продав. Завдану шкоду готовий компенсувати.

Щодо епізоду заволодіння чужим майном шляхом обману вчиненному відносно потерпілої ОСОБА_7 показав, що за аналогічних обставин на весні 2021 року взяв в оренду близько 100 кв.м. риштувань, які в подальшому продав. Цивільний позов потерпілої в частині завданої матеріальної шкоди у розмірі вартості 96 кв.м. риштувань , що становить 12067,07 грн., визнав повністю. В частині завданої моральної шкоди, визнав частково на суму 15000,00 грн., які готовий відшкодувати.

Щодо епізоду заволодіння чужим майном шляхом обману вчиненному відносно потерпілого ОСОБА_8 показав, що риштувань, які він взяв під приводом оренди від потерпілого було близько 300 кв.м. та їх він не повернув, аналогічно як у попередніх епізодах їх продав. Завдану шкоду готовий відшкодувати. Просить суворо його не карати. Обіцяє більше не повторювати подібного та шкодує про вчинене.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 окрім повного визнання ним своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України - у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчинених повторно, доведена та підтверджується сукупністю наступних зібраних доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні.

Висновком судової товарознавчої експертизи від 23.06.2021 № CE-19/107-21/5074-ТВ встановлено, що ринкова вартість будівельних риштувань, бувших у використанні, з врахуванням ознак зносу, станом цін на 16 березня 2021 року становить 12067,07 грн (дванадцять тисяч шістдесят сім гривень 07 копійок), в тому числі їх складові: ??стійки (рами прохідні) 2х1 м (14 шт.) - 7324,76 грн (сім тисяч триста двадцять чотири гривні 76 копійок); ??стійка з драбиною (рама з драбиною) 2х1 м (1 шт.) - 719,69 грн (сімсот дев?ятнадцять гривень 69 копійок); ??хрестовини довжиною 3,3 м (6 шт.) - 1188,00 грн (одна тисяча сто вісімдесят вісім гривень 00 копійок); ??горизонталі довжиною 3 м (9 шт.) - 1676,70 грн (одна тисяча шістсот сімдесят шість гривень 70 копійок); ??домкрати довжиною 480 мм (бшт.) - 1157,92 грн (одна тисяча сто п`ятдесят сім гривень 92 копійки) (а.с.93-109).

Висновком судової товарознавчої експертизи від 22.06.2021 № CE-19/107-21/5068-ТВ встановлено, що ринкова вартість будівельних риштувань, які складаються з рам 42 х 1,5 (39 шт.), діагоналей (33 шт.), горизонталей (51 шт.) та ригелів (68 шт.), бувших у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 18 березня 2021 року становить 71135,00 грн. (сімдесят одна тисяча сто тридцять п`ять грн 00 коп) (а.с.110-124).

Висновком судової товарознавчої експертизи від 30.06.2021 №CE-19/107-21/5070-ТВ встановлено, що ринкова вартість будівельних риштувань, які складаються з рам без сходів (26 шт.), рам зі сходами (10 шт.), діагоналей (60 шт.), ригелів (60 шт.), горизонталей (22 шт.), рам огорож (4 шт.) та стійок огорож (8 шт.), бувших у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 09 березня 2021 року може становити 56117.00 грн ( п`ятдесят шість тисяч чотириста сімнадцять грн. 00 коп) (а.с.125-141).

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, в сукупності з вищенаведеними доказами, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчинених повторно.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень передбаченого ч.2 ст.190 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, дані про особу винного, який є молодим за віком, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не значиться, має постійне місце проживання, являється військовослужбовцем та раніше судимий.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За положеннями ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При цьому, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 15 від 28.12.1996 «Про практику призначення військовослужбовцям покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні» зазначав, що покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні застосовується, у випадках коли засуджених можна залишити на військовій службі й виправити в умовах дисциплінарної частини. Цей вид покарання може бути застосований і до військовослужбовців, які вчинили злочини середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі, за умови, що суд, враховуючи особу винного й обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, дійде висновку про можливість призначення такого покарання.

Враховуючи наведене, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, беручи до уваги тяжкість вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, рецедив злочинів та те, що він раніше судимий, являється військовослужбовцем суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе замінивши призначене ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк на підставі ч. 1 ст. 62 КК України.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, визначеного санкцією ч.2 ст.190 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 70 ч.1 та ч.4 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Як встановлено судом, вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2023 справа №299/2883/23 за ч.5 ст. 407 КК України ОСОБА_4 засуджено за ч.5 ст. 407 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4(чотирьох) місяців арешту.

Також, вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2023 справа №299/2882/23 за ч.1 ст.368 КК України ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 368 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обімати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та підрозділах Державної прикордонної служби України строком на 3 роки.

При цьому згідно ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 1.05.2024 у вказаній справі №299/2882/23, яка набрала законної сили 9 травня 2024, замінено засудженому ОСОБА_4 , покарання у виді штрафу у розмірі 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, призначеного вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2023 року на покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Отже, у цьому кримінальному провадженні злочини, передбачені ч.2 ст.190 КК України, вчинені ОСОБА_4 9.03.2021, 16.03.2021 та 18.03.2021, тобто до постановлення наведених вироків Виноградівського районного суду від 30.05.2023 року.

Враховуючи наведене, з урахуванням вироків Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2023 року та ухвали від 1.05.2024, суд вважає застосувати положення ч.1 та ч.4 ст. 70 КК України, та призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного попередніми вироками Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2023 року у справах №299/2882/23 та №299/2883/23 більш суворим у виді позбавлення волі, призначеним за даним вироком.

Разом з цим, враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, проходить службу у Збройних силах України, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей, участь у минулому в бойових діях по захисту Вітчизни від збройної агресії російської федерації, та виявлене ним у судовому засіданні бажання в подальшому здійснювати захист Вітчизни, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому та відсутність обставин, які б обтяжували йому покарання, його поведінку після вчинення злочину, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, пов`язаних проти власності, суд дійшов висновку про можливість замінити призначеного ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк на підставі ч. 1 ст. 62 КК України. На підставі ч.3 ст. 70 КК України до основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід приєднати додаткове покарання у виді позбавлення права обімати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та підрозділах Державної прикордонної служби України строком на 3 роки, призначеного вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2023 у справі №299/2882/23 за кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 368 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 було визнано винним.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним протиправним діянням, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Відповідно до ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Потерпілою ОСОБА_7 пред`явлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 12067,07 грн. та моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.

Обвинувачений позов потерпілого визнав частково на суму 12067,07 грн. вартості завданого матеріального збитку та 15000 грн. вартості завданої моральної шкоди.

Суд вважає, що даний позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 22, 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода завдана особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4, із змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд встановив, що діями обвинуваченого потерпілій дійсно була завдана моральна шкода, яка полягає у її стражданнях, душевних, психічних, яких вона зазнала через вчинений відповідачем злочин. Це принизило її через істотне порушення її звичного способу життя та необхідність неодноразово з`являтися за викликом до правоохоронних органів під час провадження досудового слідства, що потягло за собою втрату багато часу, створило пригнічений стан, додаткові моральні душевні страждання. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, керуючись принципом розумності та справедливості при вирішенні питання про розмір моральної шкоди, суд вважає, що 15000 грн. , які визнані обвинуваченим буде адекватною компенсацією потерпілій моральної шкоди заподіяної неправомірними діями обвинуваченого та необхідною і достатньою для відновлення її життєвих зв`язків.

Під час судового розгляду сторона обвинувачення не зверталася до суду з клопотаннями про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Відповідно дост. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експерта, які згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави, тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення:

- судової товарознавчої експертизи від 22.06.2021 № CE-19/107-21/5068-ТВ в розмірі 2059,44 грн,

- судової товарознавчої експертизи від 23.06.2021 № CE-19/107-21/5074-ТВ в розмірі 2059,44 грн,

- судової товарознавчої експертизи від 30.06.2021 №CE-19/107-21/5070-ТВ в розмірі 3604,02 грн,

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 118, 124, 128, 129, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст.190 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироками Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2023 року у справах №299/2882/23 та №299/2883/23 більш суворим у виді позбавлення волі, призначеного за даним вироком Тячівського районного суду Закарпатської області визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.3 ст. 70 КК України до основного покарання, призначеного ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, приєднати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та підрозділах Державної прикордонної служби України строком на 3 роки, призначеного вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2023 у справі №299/2882/23.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 1 (один) рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 19.03.2025 року, з моменту його фактичного затримання на виконання вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.05.2023 у справі №299/2883/23.

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , 12067,07 грн. (дванадцять тисяч шістдесят сім гривень, сім копійок) у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 15000 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень) у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз у сумі 8752,62 грн. (вісім тисяч сімсот п`ятдесят дві гривні шістдесят дві копійки).

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Головуючий ОСОБА_1