Справа № 504/1666/25
Номер провадження 1-кп/504/616/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, що внесені до ЄРДР за №0000101 від 14.04.2025 та №0000107 від 22.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, учасник бойових дій, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, зокрема Указом Президента України від 15.01.2025 №4220-ІХ "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 08.02.2025 строком на 90 діб. ОСОБА_4 постійно мешкав в Україні та достовірно знав про дію в Україні воєнного стану.

Так, під час дії воєнного стану в Україні, 13.04.2025 близько 19:00 год, ОСОБА_4 перебував в торгівельній залі магазину ТОВ «Епіцентр К», що знаходиться за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Ілічанка, вул. Паустовського, 14.

Під час перебування за вищевказаною адресою, в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) шляхом вільного доступу, вчинену в умовах воєнного стану, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить ТОВ «Епіцентр К».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та не зможе завдати перешкод реалізації його злочинного умислу, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельних стелажів вищевказаного магазину майно, яке належить ТОВ «Епіцентр К», а саме: 2 павербанки марки Promate 20000 mAh загальною вартістю 2831 гривня 66 копійок (без ПДВ), 2 упаковки цукерок «M&Ms» по 90 грам загальною вартістю 80 гривень 74 копійки (без ПДВ), взуття домашнє FX shoes сірого кольору вартістю 195 гривень 83 копійки (без ПДВ) та помістив викрадене майно до кишень куртки, в яку був одягнений та сумки чорного кольору, яку попередньо взяв із собою.

У продовження своїх злочинних дій, ОСОБА_4 , не розрахувавшись за вищевказаний товар, вийшов з магазину та покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном, отримавши можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Епіцентр К» майнову шкоду на загальну суму 3108 гривень 23 копійки (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, під час дії воєнного стану в Україні, 17.04.2025, у вечірній час доби точний час судом не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував біля приватного домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням в інше приміщення, вчинену в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагаченні впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи та власник майна, в умовах воєнного стану, переліз через металевий паркан на територію вищевказаного домоволодіння, де через незамкнені двері проник до складського приміщення, де знаходиться належне ОСОБА_5 майно.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, ОСОБА_4 , проникнувши через незамкнені двері до складського приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: зварювальний апарат марки «PRO CRAFT» зеленого кольору вартістю 1697 гривень 60 копійок, кутову шліфувальну машинку марки «Зенит Профи ЗУШ-125/1000 MC профи» темно-зеленого кольору вартістю 1138 гривень 40 копійок та ланцюгової пили марки: «FORTE» червоного кольору вартістю 3021 гривня 60 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 5 857 гривень 60 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, повторно, поєднану з проникненням до іншого приміщення.

В судовому засіданні, обвинувачений свою вину у вчиненні вищевказаних діянь, визнав повністю, щиро розкаявся, надав показання, які відповідають встановленим стороною обвинувачення та судом обставинам, вказав, що 13.04.2025 пішов в магазин «Епіцентр» де викрав 2 павербанки, цукерки та взуття домашнє, коли вийшов з магазину був затриманий охоронцями. Щодо другої крадіжки вказав, що 17.04.2025 у с. Красносілка йшов від друга та побачив за парканом приміщення в якому був зварювальний апарат, шліфувальну машинку та ланцюгову пилу, тому переліз паркан та викрав вказані речі, наступного дня продав їх у місті Одеса.

Представник потерпілого ТОВ «Епіцентр К», в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності, щодо виду та міри покарання поклався на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень є доведена в повному обсязі.

Єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою "повторно" без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки "повторно", є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні. Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Наведене відповідає позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеній у постанові від 14 вересня 2020 року (справа № 591/4366/18 провадження № 51-1122кмо20).

Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив два тотожних злочини, що передбачені ч. 4 ст. 185 КК України - а тому є правильною кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання за ч.4 ст. 185 КК України за двома епізодами крадіжок, а не за кожен із них окремо, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.

Таким чином, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням до іншого приміщення(крім першого епізоду, який скоєний 13.04.2025, без ознаки повторності та без здійснення проникнення до володіння особи), в умовах воєнного стану.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 є громадянином України, не одружений, не працевлаштований, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, є учасником бойових дій. Відповідно до доповіді органу пробації, виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства. Суд враховує думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі, не заперечував, щодо застосування дії ст. 75 КК України. Потерпілі не висловили думки, щодо міри та виду покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому.

Обставиною, яка передбачена ст. 66 КК України та пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка передбачена ст. 67 КК України та яка обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість і характер вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючу обставину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку прокурора, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 вчинені ним злочини, покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_4 суд приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України та встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), оскільки на думку суду його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Питання речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткові обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази, а саме павербанки марки «Promat 20000» в кількості двох одиниць, взуття домашнє FX shoes преміум лайт сірого кольору, дві пачки драже «М&М`s» повернути ТОВ «Епіцентр К», шліфувальну машинку «Зеніт» повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Доброславський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення:

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1