УХВАЛА

Іменем України

28.04.2025 Справа №607/8556/25 Провадження №1-кс/607/2421/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000653 від 02.04.2025 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Соколів Теребовлянського району Тернопільської області, громадянки України, з неповною вищою освітою, розлученої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючої, раніше судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИЛА:

28.04.2025 слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернулася до слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби до підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що групою слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000653 від 02.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, Верховною Радою України 24.02.2022 прийнятий Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, після чого неодноразово було продовжено та на даний час не скасовано.

Статтею 41 Конституції України, серед іншого, визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також, що право приватної власності є непорушним.

Так, під час проведення досудового розслідування встановлено, що 20.02.2025 приблизно о 20 год. 10 хв. у ОСОБА_4 , яка перебувала у приміщенні магазину «Рукавичка», що знаходиться за адресою: бульвар Тараса Шевченка, 12 в м. Тернополі, де підприємницьку діяльність здійснює ТОВ ТВК «ЛЬВІВХОЛОД», виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, перебуваючи 20.02.2025 приблизно о 20 год. 11 хв. у приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: бульвар Тараса Шевченка, 12 в м. Тернополі, таємно шляхом вільного доступу викрала із торгових полиць вказаного магазину шоколад молочний «Lacmi» торговельної марки «Roshen», кількістю 4 шт., масою 90 г кожен, вартістю 280 грн; шоколад молочний з печивом «Oreo» та з начинкою зі смаком ванілі торговельної марки «Milka», кількістю 3 шт., масою 92 г кожен, вартістю 260 грн 67 коп.; ковбасу сирокопчену «Салямі Італійська» торговельної марки «Глобино», загальною масою 1,400 кг, вартістю 993 грн 06 коп.; ковбасу сирокопчену «Салямі Золотиста» торговельної марки «Глобино», загальною масою 1,400 кг вартістю 934 грн 60 коп.; сир з волоським горіхом торговельної марки «Landana» масою 200 г кількістю 2 шт. вартістю 522 грн 14 коп.; сир твердий «Витриманий» торговельної марки «Мукко» масою 700 г вартістю 571 грн 48 коп.

Указані вище викрадені продукти харчування ОСОБА_4 заховала у пакет блакитного кольору та, не маючи наміру оплачувати вказані товарно-матеріальні цінності, покинула приміщення магазину «Рукавичка» за адресою: бульвар Тараса Шевченка, 12 в м. Тернополі й розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила ТОВ ТВК «ЛЬВІВХОЛОД» матеріальну шкоду на загальну суму 3561 грн 95 коп.

Слідчий зазначив, що у кримінальному провадженні № 0000653 від 02.04.2025 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

25.04.2025 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на представника потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відтак слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

За таких підстав слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби терміном на 60 днів із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотанняпідтримала з викладених у клопотанні підстав та просила клопотання задовольнити повністю.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити ризики даного кримінального провадження. Вказав, що доцільним є застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання. Разом з тим у разі задоволення клопотання просила надати їй дозвіл залишати місце свого проживання у період до 23 год. 00 хв. включно, оскільки неофіційно працює. Також зазначила, що майже не виїжджає за межі міста Тернополя.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000653 від 02.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

25.04.2025 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та її можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.04.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 07.04.2025; протокол допиту представника потерпілого від 07.04.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.04.2025 та довідка до нього; протоколи огляду від 07.04.2025, 10.04.2025; протокол вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 10.04.2025; висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-25/4490-ТВ від 10.04.2025; висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-25/4489-ТВ від 10.04.2025; висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-25/4491-ТВ від 10.04.2025.

Відтак з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідча суддя встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Ураховуючи, що слідча суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідча суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, слідча суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В обґрунтування клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби прокурор зазначив, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на представника потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, підтверджується тим, що підозрювана, усвідомлюючи міру покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, яке передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Слідча суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при о цінюванні ризиків переховування. Відтак слідча суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена наявність вказаного ризику.

Щодо ризику впливати на представника потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, то згідно зі ст. 23 КПК України на стадії судового розгляду доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час усного допиту у судовому засіданні. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом. Указане доводить, що з метою зміни представником потерпілого та свідком своїх показань на користь підозрюваної або відмови від дачі показань остання може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. При цьому слідча суддя також враховує той факт, що підозрювана обізнана про особу представника потерпілого та свідка, що свідчить про високу ймовірність здійснення такого впливу. З урахуванням викладеного слідча суддя вважає, що такий ризик є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення.

Так само слідча суддя вважає, що ризик того, що підозрювана може вчиняти інше кримінальне правопорушення, зокрема пов`язане з посяганням на власність, є доведеним стороною обвинувачення. Так, підозрювана є раніше неодноразово судимою за злочини проти власності, однак на шлях виправлення так і не стала, а знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності в умовах дії воєнного стану в державі. Відтак підозрювана з метою особистого збагачення може вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про обґрунтованість та наявність вказаного ризику.

За таких підстав слідча суддя доходить висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним вище ризикам є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу. Однак слідча суддя вважає, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт у певний період доби, не буде достатнім для здійснення мети, передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідча суддя також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, та доходить висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження. При цьому слідча суддя вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із застосуванням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в рівній мірі із запобіжним заходом, зазначеним у клопотанні, може забезпечити завдання досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Відтак слідча суддя доходить висновку, що дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявному у цьому кримінальному провадженні ризику, є особисте зобов`язання.

Також на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідча суддя покладає на підозрювану обов`язки, визначені даною нормою закону. При визначенні обсягу таких обов`язків слідча суддя вважає, що зазначені прокурором обов`язки є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 . Разом з тим, слідча суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язок не відлучатись за межі м. Тернополя без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Керуючись ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000653 від 02.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись за межі м. Тернополя без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з представником потерпілого та зі свідком у цьому ж кримінальному провадженні;

- у разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У іншій частині клопотання відмовити.

Повідомити підозрюваній ОСОБА_4 письмово під розпис покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії ухвали до 25.06.2025.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваній ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1