Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4968/25
Номер провадження 1-кп/711/443/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0001435 від 16.04.2025 про продовження строку запобіжного заходу стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Райське Новокаховського району Херсонської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, старшого командира гармати 2 гармати 1 самохідного артилерійського взводу 2 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 289 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Придніпровським районним судом м. Черкаси здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 289 КК України,

До початку підготовчого судового засідання до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення застави.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити. Обґрунтовуючи клопотання, послався на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- п. 1 ризик переховування від суду під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення,оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років; крім того, обвинувачений не має постійного місця проживання в регіоні вчинення кримінальних правопорушень, а також міцних соціальних зв`язків, що унеможливить здійснення контролю за його поведінкою;

- п. 3 ризик незаконного впливу шляхом підбурювання, умовляння, залякування, підкупу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, що надали викривальні щодо обвинуваченого показання, з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показань або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід судового розгляду;

- п. 5 - ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, що зумовлений статусом ОСОБА_4 як військовослужбовця, призваного за мобілізацією, який у разі незастосування до нього тримання під вартою може вчинити нове правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби. Про наявність вказаного ризику також свідчить та обставина, що 22.03.2025 здійснено призов ОСОБА_4 та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Однак вже 30.03.2025 солдат ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2025 знятий з усіх видів забезпечення у зв`язку із самовільним залишенням розташування останньої, що свідчить про його причетність до вчинення злочинів, передбачених статтями 407, 408 КК України та вказує на здатність ОСОБА_4 вчинити нові кримінальні правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_6 вже тривалий час перебуває під вартою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тому вважала за можливе змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнає частково, скоїв злочини ненавмисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Вважав, що вчинив крадіжку чужого майна, а не грабіж. Зазначив, що має міцні соціальні зв`язки у виді спілкування з батьками, однак наразі не має ні з ними, ні з іншими родичами зв`язку, оскільки вони проживають на тимчасово окупованій території. Сам ОСОБА_4 мешкав у бабусі в АДРЕСА_2 , є внутрішньо переміщеною особою за цією адресою. Погодився із захисником щодо можливості застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту за вказаною вище адресою.

Заслухавши думку сторін, вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Так, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 18.06.2025 включно, без визначення розміру застави.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2025 ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 30 днів, а саме до 15.07.2025 включно, без визначення розміру застави.

Аналізуючи наведені прокурором ризики як підставу для продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 суд вважає, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від суду під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому, суд враховує, що ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Співставлення можливих негативних наслідків для обвинуваченого у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводить, що ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду є достатньо високим. Відповідно до матеріалів клопотання, ОСОБА_4 не має постійного місця проживання в м. Черкаси та міцних соціальних зв`язків, що значно ускладнює забезпечення його належної процесуальної поведінки, а відсутність стабільного побуту, джерела доходу, соціальної прив`язаності та будь-яких обов`язкових зобов`язань перед державою та суспільством свідчить про високий рівень мобільності обвинуваченого та підвищує ймовірність його ухилення від участі у кримінальному провадженні.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Оскільки причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих правопорушень підтверджується також показаннями свідків та потерпілих, існує достатньо вірогідний ризик незаконного впливу обвинуваченого на них у випадку перебування на волі.

Також суд вважає актуальним ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки останній, будучи 22.03.2025 призваним за мобілізацією, вже з 30.03.2025 знятий з усіх видів забезпечення у зв`язку із самовільним залишенням розташування військової частини НОМЕР_1 , до якої був направлений для проходження військової служби. Вказане свідчить про схильність обвинуваченого до ігнорування встановлених законом правил поведінки, зокрема, обов`язків військовослужбовця в умовах особливого періоду, а отже і на можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду, інший менш суворий запобіжний захід, в тому числі домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, чи забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього законом процесуальних обов`язків, а тому вказані обставини та ризики виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою і підстав для зміни запобіжного заходу на цьому етапі судового провадження суд не вбачає.

При цьому суд звертає увагу, що сутністю запобіжного заходу у виді домашнього арещту відповідно до ст. 181 КПК України є заборона обвинуваченому цілодобово або у визначений час доби залишати житло. Разом з тим, місце реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 знаходяться в іншому регіоні держави, а відомостей про фактичну можливість утримання обвинуваченого під домашнім арештом на території військової частини чи в будь-якому іншому місці на території м. Черкаси, відомостей про власника цього житла, його зв`язки із обвинуваченим, відомостей про фактичне проживання ОСОБА_4 за вказаною ним адресою стороною захисту не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки злочини, передбачені ст. 186 КК України, які інкримінуються ОСОБА_4 , відповідно до обвинувального акта, вчинені обвинуваченим із застосуванням насильства проти потерпілих, суд вважає за доцільне при продовженні тримання під вартою не визначати ОСОБА_4 розмір застави.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що забезпечить його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177-178, 181, 199, 315, 331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто по 08 вересня 2025 року включно, без визначення розміру застави, з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Копії ухвали направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1