Єдиний унікальний номер № 333/6648/25
Провадження № 1-кс/333/2541/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в кримінальному провадженні, що 09.05.2024 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050, за участі прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці у межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання зазначив, що зібраними під час досудового розслідування доказами, встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який є тяжким злочином та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий та прокурор під час розгляду клопотання його підтримали та просять задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, наполягаючи на тому, що підозра є необґрунтованою, в зібраних органом досудового розслідування документах містяться неточності, суперечності і помилки, слідчий і прокурор не довели наявність ризиків, про які зазначили в клопотанні, тяжкість покарання за вказаний злочин не є визначальною, підозрюваний не збирається переховуватися від слідства чи суду, впливати на свідків чи вчиняти інше кримінальне правопорушення, та буде вчасно виконувати процесуальні обов`язки, а тому для забезпечення їх виконання не має потреби обирати запобіжний захід, а в разі задоволення клопотання слідчого просили обрати особисте зобов`язання. Підозрюваний вказав, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем роботи і проживання має позитивну характеристику.

Розглянувши дане клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

ОСОБА_3 перебуваючи на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, є працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади. При цьому являючись службовою особою, будучи наділеним владними повноваженнями в межах своєї компетенції, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди, використовуючи своє службове становище, вчинив корупційне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, відповідно до графіку чергувань 16.07.2024 о 08 год. 00 хв. заступив на чергування з охорони громадського порядку спільно з інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , яке тривало до 22 год. 00 хв. 16.07.2024.

Далі, 16.07.2024, о 19 год. 21 хв., ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , рухаючись на службовому автомобілі Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та виконуючи службові обов`язки, у відповідності до наданих законом повноважень, перебуваючи в районі буд. 98 по вул. Центральній в с. Веселе Запорізького району Запорізької області зупинили транспортний засіб БЕЛАРУС-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 .

Після зупинки вказаного транспортного засобу, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що відносно останнього 08.07.2024 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) та висловили припущення, що ОСОБА_8 знову перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У цей час, близько 19 год. 25 хв., до місця події прибув власник транспортного засобу «БЕЛАРУС-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 та спитав, що відбувається. На вказане запитання ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_8 повторно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ч.2 ст.130 КУпАП, вищевказаний транспортний засіб підлягає вилученню. Почувши це, ОСОБА_9 почав просити ОСОБА_3 не вилучати його транспортний засіб «БЕЛАРУС-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У цей час у ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , який стояв поруч, виник спільний злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 .

Далі з метою реалізації спільного з ОСОБА_7 злочинного умислу на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_3 почав питати, скільки заробляє ОСОБА_8 , на що ОСОБА_9 відповів, що в середньому ОСОБА_8 отримує 10 тис. грн. на місяць.

Після цього ОСОБА_3 у присутності ОСОБА_7 , та за його мовчазної згоди, висловив ОСОБА_9 прохання щодо надання їм неправомірної вигоди у сумі 15 тис. грн. за нескладання протоколу про вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та як наслідок, за невилучення належного ОСОБА_9 транспортного засобу «БЕЛАРУС-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

При цьому, ОСОБА_3 запевнив ОСОБА_9 , що у разі надання неправомірної вигоди, ОСОБА_8 зможе вільно керувати транспортним засобом «БЕЛАРУС-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а вони з ОСОБА_7 не будуть його зупиняти.

ОСОБА_9 , розуміючи владні повноваження та службове становище ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , а також те, що в разі ненадання неправомірної вигоди, ОСОБА_8 може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та як наслідок, вилучено транспортний засіб «БЕЛАРУС-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, погодився надати неправомірну вигоду ОСОБА_7 та ОСОБА_3 за невчинення ними, як співробітниками правоохоронного органу, дій, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» та КУпАП.

Того ж дня, о 19 год. 44 хв., ОСОБА_9 , діючи на висловлене ОСОБА_3 прохання щодо надання неправомірної вигоди, зустрівся з вищевказаними співробітниками поліції, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , які рухались на службовому автомобілі Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі буд. 105 по вул. Центральній в с. Веселе Запорізького району Запорізької області, де передав, а ОСОБА_7 у свою чергу, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 10 тис. грн., за невчинення ним та ОСОБА_3 , як службовими особами, дій в інтересах ОСОБА_9 та в інтересах третьої особи - ОСОБА_8 , а саме: за нескладання протоколу про вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та як наслідок, за невилучення належного ОСОБА_9 на праві власності транспортного засобу «БЕЛАРУС-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Після чого, ОСОБА_7 , знаходячись в службовому автомобілі Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перерахував грошові кошти у розмірі 10 тис. грн., одержані в якості неправомірної вигоди від ОСОБА_9 та передав їх частину ОСОБА_3 .

24.07.2025 ОСОБА_3 вручене повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: у проханні службовою особою надати неправомірну вигоду для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, а також в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування доказами:

- заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ;

- протоколами впізнання проведеними за участі свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ;

- протоколом проведених негласних слідчих (розшукових) дій;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням встановлених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор.

Розуміючи тяжкість вчиненого злочину, суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, який може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за межі Запорізької області, тому зазначене вище в сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризики, передбачені п.п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а відтак ОСОБА_3 , обіймаючи посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та маючи відповідні владні повноваження, може знищити документи та речі, які мають значення для встановлення фактичних обставин у цьому провадженні. Так, підозрюваний знаючи особисто, де перебувають речі і документи, що можуть містити на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти дії щодо їх остаточного знищення, переховування та/чи спотворення, а саме знищити, сховати або спотворити речі чи документи.

Також, наявність у ОСОБА_3 сталих зв`язків у правоохоронних органах та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, дає підстави вважати, що підозрюваний використовуючи такі зв`язки та невстановлених на даний час осіб може вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні іншим чином.

У випадку обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу не пов`язаного з цілодобовим домашнім арештом, може здійснювати тиск на свідків, які ще не були допитані у кримінальному провадженні, однак підлягають обов`язковому допиту в якості свідків, що суттєво вплине на можливість уникнення кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню досудового розслідування даного кримінального провадження. При цьому слід враховувати, що відповідно до норм КПК України, допит свідків, експертів має також проводитися під час судового розгляду. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, необхідно взяти до уваги, що підозрюваний обізнаний про анкетні дані та місце мешкання свідків, тому зазначене вище в сукупності підтверджує наявність ризиків, передбачених п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_3 враховуючи специфіку вчинення злочину в якому він підозрюється, може вчинити інший корупційний злочин. Про вказані наміри підозрюваного вже свідчить його поведінка, оскільки ОСОБА_3 перебуваючи на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області є службовою особою правоохоронного органу - Національної поліції, має відповідні права та виконує обов`язки, визначені Законом України "Про Національну поліцію" (із змінами), достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке забороняє використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши корупційний злочин, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, варто зазначити, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям "ризик" - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції ОСОБА_3 задля нівелювання ризиків можливості переховуватися від суду і слідства, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного буде саме цілодобовий домашній арешт.

Слідчим суддею відхиляються доводи захисника щодо необґрунтованості підозри, оскільки на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення і факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для суто висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі ухвалення вироку, підвищену суспільну небезпечність злочину та особи, яка його скоїла, слідчий суддя вважає, що виключно запобіжний захід у виді домашнього арешту забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КК України.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_3 не можливо, оскільки особисте зобов`язання та застава розраховані в першу чергу на сумлінне дотримання підозрюваним їх умов, в той же час характер і тяжкість злочину у вчинені якого його підозрюють, та наступного покарання, вказує на неможливість застосування вказаних запобіжних заходів. Відсутність осіб, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, унеможливлює застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193-194, 196, 205 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 вересня 2025 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_3 , залишати житло, що розташоване по АДРЕСА_2 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: з`являтися до органу досудового розслідування і суду за першим викликом та у призначений час; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії обов`язків становить два місяці в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Встановити строк дії ухвали до 23 вересня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений 29.07.2025 о 10 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1