Справа № 496/3760/25
Провадження № 1-кс/496/1125/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року Біляївського районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання слідчого слідчого відділу ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майнау кримінальному провадженні №0000192 від 23.06.2025 р., за ознаками ч. 2 ст. 263 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту, яке обґрунтовано тим, що 21.06.2025 р. до ЧЧ ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що інспектором взводу № 1 роти № 1 Батальйону № 2 УПП в Одеській області під час поверхневої перевірки гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (моб. тел. НОМЕР_1 ) за адресою: Одеська область, Одеський район, землі Дачнянської ОТГ, траса «Київ-Одеса», 452 км., БП «Дачне» виявлено предмет ззовні схожий на ніж, який в подальшому, в присутності понятих, було вилучено та поміщено до паперового сейф - пакету НПУ.

Враховуючи те, що вказаний предмет є речовим доказом, має суттєве значення у кримінальному провадженні та підлягає збереженню, тому виникла необхідність у накладенні арешту.

Прокурор та слідчий в судове засідання не прибули, однак прохальна частина клопотання містить вимогу про проведення судового засідання за їх відсутності.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з п.1 ч.3 ст.170 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим винесено постанову від 23.06.2025 р. про визнання речовим доказом предмету ззовні схожого на ніж.

Враховуючи докази, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що вище вказане майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, є речовим доказом, тому підлягає збереженню до завершення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, враховуючи ту обставину, що вилучене має бути досліджено експертом, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на предмет ззовні схожого на ніж, який було виявлено 21.06.2025 р. під час проведення огляду місця події за адресою: Одеська обл., Одеський р-н., траса «Київ-Одеса», 452 км., у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та поміщено до паперового сейф - пакету НПУ, до остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1