Справа №523/8470/25
Провадження №1-кс/523/4268/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування, діючої в інтересах неповнолітнього підозрюваного - ОСОБА_5 , педагога ОСОБА_6 , у присутності підозрюваного, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одеса клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 погодженого заступником керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Подільського (Котовського) району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, до затримання учня 3 курсу ДНЗ «Одеський професійний ліцей морського транспорту», раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28 ч.2, 114-1 ч.1, 28 ч.2, 194 ч.2 КК України, -

Встановив:

До Пересипського районного суду міста Одеси звернувся слідчий слідчого відділу УСБ України в Одеській області ОСОБА_7 із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Зі змісту клопотання слідчого встановлено, що приблизно в середині березня 2025 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, громадянин України ОСОБА_9 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці у місті Одеса, отримав на свій смартфон марки «Iphone 11», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 у месенджері «Telegram» у формі повідомлення до профілю під нік-неймом «iluhan3» посилання ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прив`язаний до мобільного телефону НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_9 , від невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка використовувала в месенджері «Telegram» нік-нейм « ОСОБА_10 », посилання « ОСОБА_11 » та нік-нейм « ОСОБА_12 », посилання « ОСОБА_13 », пропозицію здійснювати підпали автотранспортних засобів, які перебувають в користуванні військовослужбовців Збройних Сил України, отримуючи обіцянку грошової винагороди за кожне підпалене авто від невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

ОСОБА_9 , будучи достовірно обізнаним, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та неодноразово продовженого до теперішнього часу, погодився на вказану пропозицію, тим самим у нього виник злочинний умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України шляхом підпалу автомобілів, які перебувають у користуванні військовослужбовців ЗС України.

Надалі, приблизно з 14 березня по 21 березня 2025 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, але не пізніше 23.03.2025 року, ОСОБА_9 , перебуваючи на території м. Одеси, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлене, будучи обізнаним щодо ведення збройної агресії РФ проти України та фактом введення на всій території України воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, здійснював пошук автомобілів, які мають відповідні ознаки: темний сіро-зелений або чорний кольори кузову, камуфляжний окрас, чорні номерні знаки або номерні знаки іноземної реєстрації з метою подальшого знищення вказаних транспортних засобів шляхом їх підпалів.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.03.2025 року, під час пошуку автомобілю для здійснення підпалу та заробітку грошей ОСОБА_9 , перебуваючи біля паркувального майданчику, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Одеська, буд.41А, побачив автомобіль марки «Toyota Rav4» камуфляжного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , який перебував у користуванні військовослужбовця військової частини НОМЕР_5 ЗСУ, який мав явні візуальні ознаки автомобілів, що застосовуються у відбитті збройної агресії Російської Федерації проти України, про що повідомив невстановлену досудовим розслідуванням особу, яка використовувала в месенджері «Telegram» нік-нейм « ОСОБА_10 », посилання « ОСОБА_11 » та нік-нейм « ОСОБА_12 », посилання « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Узгодивши через мобільний месенджер «Telegram» з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка використовувала в месенджері «Telegram» нік-нейм « ОСОБА_10 », посилання « ОСОБА_11 » та нік-нейм « ОСОБА_12 », посилання « ІНФОРМАЦІЯ_3 » підпал вказаного транспортного засобу, ОСОБА_9 , 23.03.2025 року о 23:12 годині, діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, зокрема військовослужбовця військової частини НОМЕР_5 ЗСУ, переслідуючи протиправну мету ослаблення обороноздатності України в умовах збройної агресії Російської Федерації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків, маючи корисливий мотив, використовуючи заздалегідь пристосовану для підпалу запалювальну суміш невстановленого складу у полімерній ємності, яку ОСОБА_9 придбав у магазині «Таврія В» біля свого місця проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , 22.03.2025 року приблизно в період з 21:00 год по 22:00 год. наніс вказану суміш на лобове скло та капот автомобілю марки «Toyota Rav4» камуфляжного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , який розташовувався на паркувальному майданчику біля будинку за адресою: м. Одеса, вул. Одеська, буд.41А і використовувався військовослужбовцем військової частини НОМЕР_5 у відбитті збройної агресії Російської Федерації проти України, після чого підпалив його за допомогою відкритого джерела вогню, викликавши тим самим його займання, тим самим створивши перепони та перешкоди спрямовані на ускладнення здійснення законної діяльності ЗСУ в особливий період.

При цьому ОСОБА_9 , дотримуючись узгодженого плану з урахуванням інструкцій невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка використовувала в месенджері «Telegram» нік-нейм « ОСОБА_10 », посилання « ОСОБА_11 » та нік-нейм « ОСОБА_12 », посилання « ОСОБА_13 », здійснив відеозйомку підпалу автомобілю на власний мобільний телефон марки «Iphone 11» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 та використовуючи профіль під назвою ОСОБА_14 », посилання ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прив`язаний до мобільного номеру телефону НОМЕР_3 у месенджері «Telegram» надіслав вказаний вище відеозапис невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка використовувала в месенджері «Telegram» нік-нейм « ОСОБА_10 », посилання « ОСОБА_11 » та нік-нейм « ОСОБА_12 », посилання « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

За даним фактом відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28 ч.2, 114-1 ч.1; 28 ч.2, 194 ч.2 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 24.03.2025 року.

25.03.2025 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28 ч.2, 114-1 ч.1; 28 ч.2, 194 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками за ст.ст. 28 ч.2, 114-1 ч.1 КК України, як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб., за ст.ст.28 ч.2, 194 ч.2 КК України, як умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області про вчинення кримінального правопорушення за №65/5/Т/8-1166 від 24.03.2025 року, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 24.03.2025р.; протоколом обшуку від 24.03.2025р. за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 ; повідомленнями про підозру від 25.03.2025р. та іншими матеріалами у їх сукупності.

Також встановлено, що ОСОБА_9 фактично був затриманий 24.03.2025 року о 19:30 годині в порядку ст.ст.208, 615 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи від 24.03.2025 року.

26.03.2025 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_9 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 22.05.2025 року.

20.05.2025 року ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 був продовжений до 18.07.2025 року.

16.07.2025 року ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні був продовжений до шести місяців, тобто до 25.09.2025 року, так як завершити досудове розслідування у чотирьох місячний строк не надалося можливим у зв`язку із довготривалим проведенням призначених експертиз, а також необхідністю в проведенні наступних слідчих дій, які є необхідними для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин злочину, а саме: отримати висновок авто товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу»; передати речові докази на відповідальне зберігання; провести додаткові процесуальні дії, в проведенні яких виникне необхідність; виконати вимоги ст.ст.290, 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідчий слідчого відділу УСБ України в Одеській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене заступником керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний здійснив тяжкі злочини за ст.ст.28 ч.2, 114-1 ч.1; 28 ч.2, 194 ч.2 КК України, санкція статті 194 ч.2 КК України передбачає позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, статтею 114-1 КК України передбачене покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, даний злочин відноситься до категорії перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, підозрюваний, будучи обізнаним про тяжкість покарання, у разі визнання особи винною, може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом незаконного впливу на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, які на даний час ще не встановлені та не допитані; виходячи з характеру кримінального правопорушення, яке має прямий умисел, не усувається ризик знищення або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин справи, не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого, так як вважав мету і підстави продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, передбачених ст.ст.28 ч.2, 114-1 ч.1; 28 ч.2, 194 ч.2 КК України, є неповнолітньою особою, яка свідомо вчинила інкриміновані йому злочини за попередньою змовою, тобто є організатор, який не встановлений, на даний час досудове слідство триває, встановлюються всі обставини, очікується висновок експертизи, на думку прокурора підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення кримінальної відповідальності, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно пливати на свідків, тому з метою запобігання ризикам більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , виклавши свої заперечення у письмовому виді, зазначаючи, що твердження прокурора, що ризики збережені, нічим не підтверджується, ОСОБА_9 співпрацює зі слідством з самого початку, з моменту затримання, надавав визнавальні покази, серед іншого і під час слідчого експерименту, не має підстав вважати, що буде ухилятися, фактично єдиною підставою продовження строків тримання під вартою є не закінчене проведення експертиз, звертаючи увагу суду на стан здоров`я ОСОБА_9 , який не зважаючи на те, що проходить лікування, проблеми зі слуховим апаратом у нього залишилися, вказуючи, що підзахисний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце мешкання, вину визнає, тому на думку захисту є підстави застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, або під нагляд його матері - ОСОБА_15 .

Представник Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради як орган опіки та піклування, діючої в інтересах неповнолітнього підозрюваного - ОСОБА_5 , педагог ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_9 приєдналися до думки захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, законного представника, педагога, допитавши підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Дійсно, відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право подати клопотання про продовження строку тримання під вартою не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали тримання під вартою.

В ході досудового слідства та під час судового засідання прокурором було доведено, що підозрюваний ОСОБА_9 може:

1.Переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить те, що підозрюваний вчинив тяжкі злочини, за які, у разі визнання особи винною, законом передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

2. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом впливу на інших осіб, яким відомі обставини злочину з метою зміни ними показів.

3. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, що обґрунтовується тим, що підозрюваний усвідомлював суспільну небезпеку інкримінованих йому діянь та свою протиправну діяльність.

4. Продовжити злочинну діяльність, що підтверджується його метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28 ч.2, 114-1 ч.1; 28 ч.2, 194 ч.2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, умисно ухилятися від явки до слідчого та суду. Більш м`які запобіжні заходи, на думку слідчого та прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст.183 ч.2 п.4 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Статтею ст.194 ч.1 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру інкримінованих ОСОБА_9 діянь, тяжкість покарання у разі визнання особи винною, та одночасної потреби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, на переконання слідчого судді, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Виключних обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, не вирішуючи питання щодо доведеності вини підозрюваного та правильності кваліфікації його дій, разом з цим оцінюючи всі встановлені обставини під час розгляду клопотання, зі змісту якого вбачається, що підозрюваний умисно вчинив дії спрямовані на умисне знищення та пошкодження чужого майна, тим самим перешкоджаючи законній діяльності Збройних Сил України, приймаючи до уваги особу ОСОБА_9 , який будучи обізнаним про тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на характер і обставини інкримінованих підозрюваному діянь, з урахуванням наявності встановлених реальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано вважає за доцільне продовжити щодо ОСОБА_9 строк дії тримання під вартою на 60 діб, тобто до 13.09.2025 року.

Крім того, статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання особою обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому положеннями ст.176 ч.6 КПК України регламентовано, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Разом з цим, за змістом положення ст.183 ч.4 п.5 абзац 3 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-4421 Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27 ч.2, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 погодженого заступником керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 - задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку проведення досудового розслідування на 60 діб, тобто до 13.09.2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 13.09.2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1