ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: №629/271/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/818/1331/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.186 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

-обвинуваченого ОСОБА_9 ,

-потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 березня 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, працюючого підсобним робітником в будівельно-монтажній ділянці ДП НВО ПХЗ ТОВ «Газгранд», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.4 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Як установив суд, 12.09.2024, близько 23:10, на літньому майданчику кафе «Зеленський» за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. В. Сосюри, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 наніс ОСОБА_10 тілесні ушкодження. Для припинення конфлікту ОСОБА_10 пішов з зазначеного місця. Після чого, у ОСОБА_9 виник умисел на відкрите викрадення речей належних останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території Україні та у подальшому продовжено його дію, на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Лозова Харківської області, м-н. 2, неподалік буд. 7 наздогнав ОСОБА_10 та поваливши його на землю, завдав три удари кулаком в область лівого плеча потерпілого, чим спричинив фізичний біль потерпілому та у такий спосіб подолав будь-яку можливість перешкоджати його подальшим діям. Подолавши волю чинити опір ОСОБА_10 до супротиву, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, ОСОБА_9 з барсетки ОСОБА_10 відкрито викрав належні останньому: мобільний телефон ZTE Blade A73 4/128GB Green, Imei: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 вартістю 3653 грн. 33 коп. та навушники Pixus Storm Silver-Black вартістю 445 грн. Після чого, утримуючи при собі зазначене майно, зник з місця події.

Внаслідок злочинних дій, ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 4098 гривень 33 копійки.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційних скарг осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації його дій просить пом`якшити призначене йому вироком покарання шляхом застосування положень ст.75 КК України, оскільки він щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину; відшкодував завдану злочином шкоду у повному обсязі та вибачився перед потерпілим; усунув заподіяну злочином шкоду; згідно досудової доповіді центру пробації виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі; раніше не судимий, має середню технічну освіту, працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, проживає разом із матір`ю та сестрою, які мають серйозні захворювання та потребують догляду. Зауважив, що в судових дебатах прокурор і потерпілий просили не призначати покарання у виді реального позбавлення волі та призначити покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України. Просить на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Указав, що ОСОБА_9 : є дуже молодою особою, яка вперше помилилася, вчинивши кримінальне діяння; ще до реєстрації злочину до ЄРДР, повністю відшкодував шкоду потерпілому, що свідчить про його суспільну безпечність; продовжує працювати на оборонному підприємстві, яке неодноразово піддавалося обстрілам; має позитивну характеристику з місця роботи; має сталі соціальні зв`язки; згідно досудової доповіді центру пробації заслуговує покарання без ізоляції від суспільства. Вважає, що за наявності відповідних обставин ОСОБА_9 може піти до лав ЗСУ. Також вважає, що обвинувачений принесе більше користі на оборонному підприємстві аніж під вартою. Просить вирок змінити та призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.69 КК України 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 підтримав свою апеляційну скаргу.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали свою апеляційну скаргу та обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_10 не заперечував проти задоволення апеляційних скарг.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого та його захисників, думку потерпілого, прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарг обвинуваченого підлягає задоволенню, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч.4 ст.186 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

Згідно до положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до приписів ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 урахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має середню технічну освіту, не одружений, військовозобов`язаний, працює підсобним робітником в будівельно-монтажній ділянці ДП НВО ПХЗ ТОВ «Газгранд», за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується формально позитивно, згідно досудової доповіді центру пробації ризик небезпеки для суспільства середній, виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, визнавши останні три обставини пом`якшуючими покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд призначив обвинуваченому покарання, яке за своїм видом і розміром є необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_9 та попередження нових злочинів.

Разом з цим, при вирішенні питання щодо можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, судом першої інстанції не було у повній мірі враховано, що останній самостійно і добровільно, вже наступного дня після вчинення злочину та ще до внесення відомостей про подію до ЄРДР, повернув потерпілому мобільний телефон. Окремо слід врахувати і молодий вік обвинуваченого.

З огляду на наведені дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин, а також відсутності обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства. Це відповідає принципу економії кримінальної репресії, відповідно до якого, коли є можливість досягти мети покарання за допомогою менш суворого заходу, суд має обрати такий захід, що не передбачає ізоляції від суспільства. Звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, за умови покладення на нього відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України, на думку колегії суддів, буде достатнім для забезпечення корекції поведінки обвинуваченого і попередження вчинення нових правопорушень, не потребуючи витрат держави на утримання особи в місцях позбавлення волі.

З огляду на наведене вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області щодо ОСОБА_9 змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.4 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком, тривалістю три роки.

Покласти на ОСОБА_9 , передбачені п.п.1, 2 ч.1 п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: