Провадження № 1-кп/638/1864/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення справи до судового розгляду та продовження запобіжного заходу

01 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000937 від 09.08.2024 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 190 ч. 5 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

27.06.2025 до Шевченківського райсуду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження №0000937 від 09.08.2024 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 190 ч. 5 КК України.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, захисника, обвинуваченого про можливість призначити судовий розгляд, встановивши відповідність обвинувального акту вимогам КПК України, правильність визначення підсудності кримінального провадження Шевченківському районному суду м. Харкова, й крім того, відсутність угод визначених у ст. 468 КПК України, а також підстав передбачених пунктами 5-8 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження, суд вирішив питання, пов`язані із підготовкою до судового розгляду.

Кримінальне провадження розглядати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово, так як після роз`яснення судом обвинуваченому ОСОБА_3 приписів ч. 2 ст. 31 КПК України, клопотань щодо колегіального розгляду судом кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_3 не заявлено, останній та його захисник наполягали на одноособовому розгляді суддею кримінального провадження.

У судове засідання слід викликати учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання, в якому посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, наявність ризиків передбачених п.п. 1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливого переховування обвинуваченого від суду внаслідок репутації останнього, можливого впливу на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення вважав за необхідне продовжити у відношенні ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 575 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 741 100 гривен.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити з підстав на які посилається прокурор.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд вислухав пояснення учасників судового провадження та дослідивши відповідні матеріали кримінального провадження, вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Київського райсуду м. Харкова від 03.06.2025, на час досудового розслідування, був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 04.07.2025 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 575 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1741100 гривен.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч. 2 ст. 29 Конституції України).

Крім того, Конституційний Суд України також зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 ЄСПЛ вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 ЄСПЛ вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

У підготовчому судовому засіданні встановлено те, що залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини по справі під час судового провадження і на це вказує характер протиправних дій, у вчиненні яких він підозрюються і щодо яких є обґрунтована органами досудового слідства підозра.

Крім того, є достатні підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , з огляду на його моральні якості, вчинення кримінального правопорушення-особливо тяжкого злочину в період підступного та зухвалого повномасштабного збройного вторгнення збройних сил рф на територію суверенної і незалежної Держави Україна, відсутності міцних родинних та соціальних зв`язків, місця мешкання у м. Харкові, зможе ухилитися від явки до суду і не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), здійснювати незаконний вплив на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також суд зазначає, що за вчинення інкримінованого ОСОБА_3 злочину, передбаченого ст. 190 ч. 5 КК України, визначено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років з конфіскацією майна, так як вказаний злочин віднесений, відповідно до приписів ст. 12 КК України, до категорії тяжкого злочину.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, характер інкримінованого кримінального правопорушення - особливо тяжкого злочину, відсутність відомостей про наявність тяжких захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу обвинуваченого, а також те, що при застосування більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений буде мати можливість незаконно вплинути на потерпілого, свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, ухилитися від явки до суду і не виконати його процесуальні рішення, чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає, що вказане свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Тому суд вважає за необхідне, на час судового провадження, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити раніш застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на максимальний строк - 60 днів, тобто до 29 серпня 2025 року включно, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Згідно приписів ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 4, п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням зазначених обставин, тяжкості висунутого обвинувачення, зокрема заволодіння грошовими коштами потерпілого в сумі 1 726 860 гривен, даних про особу ОСОБА_3 його сімейного і майнового стану, суд вважає що застава в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

При таких обставинах суд вважає, що застава у розмірі 575 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1741100 гривен, здатна забезпечити виконання ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків і тому суд визначає заставу саме у такому розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 205, 315 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000937 від 09.08.2024 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 190 ч. 5 КК України у відкритому судовому засіданні на 08 липня 2025 року об 14:15 годині у залі Шевченківського районного суду м. Харкова за адресою: пр-т Перемоги, 52-В м. Харків.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово

Про час, дату та місце судового розгляду повідомити учасників судового провадження.

На час судового провадження, продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком до 29 серпня 2025 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 575 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1741100 гривен, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674 , МФО 820172, код отримувача 26281249, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, призначення платежу - застава згідно КПК по справі відносно ОСОБА_3 , справа № 638/12312/25 (Шевченківський районний суд м. Харкова).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом всього строку тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_3 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із міста Харкова без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи тимчасового тримання.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи тимчасового тримання негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Шевченківського районного суду м. Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду, в частині обрання запобіжного заходу, протягом 5 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала постановлена в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1