Єдиний унікальний номер 448/851/25
Провадження № 1-кс/448/234/25
У Х В А Л А

20.08.2025 м. Мостиська

Слідча суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, погодженого з прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000021 від «16» квітня 2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України,

учасники справи:

прокурор - ОСОБА_5 ,

дізнавач - ОСОБА_6 ,

власник майна - ОСОБА_7 ,

представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

І. Суть клопотання

1. 19.08.2025 дізнавач сектору дізнання ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на комбайн зернозбиральний реєстраційний номер НОМЕР_1 марки «CLAAS LEXION 580» 2004 року випуску та свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 18.09.2023 року, які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому АДРЕСА_1 .

2. Клопотання обґрунтоване тим, що сектором дізнання проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від «16» квітня 2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що із колективною письмовою заявою звернулись мешканці села Мостиська Другі Яворівського району Львівської області про те, що 14.03.2025 року в нічну пору доби невстановлені особи здійснили культиваційні роботи на земельних ділянках громадян, які були засіяні зерновими та овочевими культурами, площею близько 35 га, чим завдали мешканцям села Мостиська Другі майнової шкоди на загальну суму 254000 грн.

Відповідно до акту обстеження земельних ділянок на території Шегинівської сільської ради від 07.04.2025 року комісією проведено обстеження 14 земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шегинівської сільської ради, в ході якого встановлено, що земельні ділянки кадастровий номер :02:000:0248 площею 18.0259 га., :05:000:0921 площею 16,2761га., :05:000:0053 площею 45.208 га., :05:000:0052 площею 18,864 га., :04:000:0093 площею 63,4835га. :04:000:0090 площею 68,0643га на момент обстеження розорені та підготовлені до посіву, а земельна ділянка кадастровий номер :03:000:0078 площею 36,0106 га. засіяна сільськогосподарською культурою вівса.

Вказує, що відповідно до отриманої інформації із ГУ Держгеокадастру у Львівській області встановлено, що зазначені ділянки сформовано та зареєстровано у Державному земельному кадастрі на підставі матеріалів державної інвентаризації земель 2020 року. В 2021 році на замовлення ДП «Ліктрави» була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) розташований на території Шегинівської сільської та Мостиської міської ради загальною площею 493,1020 га. та затверджено відповідну технічну документацію. Рішення про надання зазначених ділянок у постійне користування ДП «Ліктрави» не приймалось. Відповідно до витягів із Державного земельного кадастру перелічені земельні ділянки перебувають у державній власності, право користування не зареєстровано.

Зазначає, що 18.08.2025 року працівниками ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області встановлено факт збору урожаю вівса на земельній ділянці кадастровий номер :03:000:0078. Цього ж дня проведено огляд місця події, зокрема земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0078 та зафіксовано факт збору урожаю вівса за допомогою комбайну зернозбирального реєстраційний номер НОМЕР_1 марки «CLAAS LEXION 580» 2004 року випуску. В ході огляду місця події вилучено комбайн зернозбиральний реєстраційний номер НОМЕР_1 марки «CLAAS LEXION 580» 2004 року випуску, свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 18.09.2023 року, власником якого являється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно постанови про визнання речовим доказом від 19.08.2025 року комбайн зернозбиральний реєстраційний номер НОМЕР_1 марки «CLAAS LEXION 580» 2004 року випуску та свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 18.09.2023 року визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

Вказує, що на даний час є достатні підстави вважати, що комбайн зернозбиральний реєстраційний номер НОМЕР_1 марки «CLAAS LEXION 580» 2004 року випуску та свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 18.09.2023 року є предметом вчинення кримінального правопорушення, на них можуть міститись відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони підпадають під ознаки речей, визначених у ст. 98 КПК України, а також з метою забезпечення незмінного стану таких та з метою забезпечення відшкодування завданої шкоди та конфіскації майна в дохід держави, необхідно накласти арешт. У разі зволікання з накладенням арешту на комбайн зернозбиральний реєстраційний номер НОМЕР_1 марки «CLAAS LEXION 580» 2004 року випуску та свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 18.09.2023 року, докази вчинення кримінального правопорушення можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування по кримінальному провадженні, знищенню речових доказів, а також не забезпечить відшкодуванню заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди.

ІІ. Позиція осіб, які беруть участь у справі

3. В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_6 вимоги клопотання підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні, просила його задовольнити.

4. В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

5. Власник майна ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 заперечили проти поданого клопотання, просили відмовити у його задоволенні. Адвокат ОСОБА_8 вказав, що ОСОБА_7 не є підозрюваною особою, а перебуває у статусі третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт. Підтверджує, що є власником комбайну, займається польовими роботами по збору врожаю, оскільки на даний час є сезон збору такого. Вказав, що у нього замовив послугу збору врожаю комбайном користувач даної земельної ділянки, на що він погодився. Доповнив також, що на даний час має укладені договори із замовниками послуг по роботі комбайну, у випадку накладення арешту на комбайн буде позбавлений джерела існування, крім того можуть виникнути претензії з боку замовників щодо комбайну.

ІІІ. Встановлені обставини

6. Судом встановлено, що сектором дізнання проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від «16» квітня 2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

7. З витягу з ЄРДР вбачається, що до ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області звернулись мешканці с.Мостиська Другі, Яворівського району, Львівської області, з приводу знищення посівів на земельних ділянках громадян за межами населеного пункту, яке мало місце 14.03.2025. В матеріалах клопотання та витягу ЄРДР відсутні відомості про оголошення підозри будь-які особі у вчиненні кримінального правопорушення.

15.08.2025 між ФОП « ОСОБА_7 » (виконавець) та ДП «Ліктрави» (замовник), в особі в.о. директора ОСОБА_9 було укладено Договір про надання послуг №15-08-2025, згідно з яким в порядку та на умовах,визначених договором, виконавець зобов`язується з використанням наявної у нього сільськогосподарської техніки виконати для замовника роботи, визначені у п.1.2. Договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи виконавця. Роботи надаються на землях, що перебувають у власності або користуванні Замовника орієнтовною площею 25 га на території Яворівського /колишнього Мостиського району/Львівської області. Строки виконання робіт з 15.08.2025 по 31.12.2025.

8. 18.08.2025 було проведено огляд місця події, зокрема земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0078 та зафіксовано факт збору урожаю вівса за допомогою комбайну зернозбирального реєстраційний номер НОМЕР_1 марки «CLAAS LEXION 580» 2004 року випуску. В ході огляду місця події виявлено та вилучено комбайн зернозбиральний реєстраційний номер НОМЕР_1 марки «CLAAS LEXION 580» 2004 року випуску, свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 18.09.2023 року, про що складений протокол.

9. Згідно постанови дізнавача ОСОБА_10 про визнання речовим доказом від 19.08.2025 року комбайн зернозбиральний реєстраційний номер НОМЕР_1 марки «CLAAS LEXION 580» 2004 року випуску та свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 18.09.2023 року - визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

10. Згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 власником комбайна зернозбирального реєстраційний номер НОМЕР_1 марки «CLAAS LEXION 580» 2004 року випуску є ОСОБА_7 .

ІV. Положення закону, якими керується слідча суддя та висновок

11. Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

12. Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

13. Частиною 2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом4частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

14. Враховуючи вимоги вищезазначених норм Закону, приходжу до висновку, що метою застосування арешту майна є сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного або третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

15. Сторона кримінального провадження, яка подала клопотання про арешт майна, зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

16. Статтями 170, 171 КПК України визначено спеціальний суб`єктний склад осіб, майно яких може бути заарештоване в рамках кримінального провадження, а саме: підозрюваний, обвинувачений, особи, які в силу закону несуть відповідальність за спричинену шкоду. Слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини кримінального провадження, в тому числі власника майна, на яке накладається арешт та чи є ця особа стороною кримінального провадження. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

17. Так, в клопотанні зазначено, що власником комбайна зернозбирального реєстраційний номер НОМЕР_1 марки «CLAAS LEXION 580» 2004 року випуску є ОСОБА_7 , цивільний позов відсутній.

18. Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з моменту внесення відомостей до ЄРДР 16.04.2025 та на момент звернення із вказаним клопотанням 19.08.2025 за даним фактом органом досудового розслідування не встановлена особа, що вчинила зазначене кримінальне правопорушення, підозра жодній особі не пред`явлена, цивільний позов не заявлений.

Дізнавачем не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який зазначено у клопотанні, а також те, що може бути виконане завдання, для виконання якого дізнавач звертається із клопотанням.

19. Також, при накладені арешту на майно з метою конфіскації та або спецконфіскації відповідно до положень ст. 170 КПК, необхідно довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно підлягатиме конфіскації чи або спецконфіскації у випадках, передбачених Кримінальним Кодексом України.

Встановлено, що санкція ст. 356 КК України не передбачає такого виду покарання як конфіскація майна, крім того, не входить в перелік кримінальних правопорушень, у яких застосовується спеціальна конфіскація, яка визначена приписами ст. 96-1 КК України.

Тому відсутні підстави для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно на підставі п.п. 2, 3,4 ч. 2 ст. 170 КПК України, на які посилаються дізнавач та прокурор.

20. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» (Hentrich v. France)» від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, пункт 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пункти 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у права осіб повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пункти 69, 73, Series A № 52).

21. У справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Крім вказаного, слідча суддя звертає увагу на наступне.

22. У клопотанні дізнавач, як на підставу накладення арешту на майно, вказує що таке є предметом вчинення кримінального правопорушення та має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Разом із тим, у вказаному кримінальному провадженні, згідно долученого витягу з ЄРДР, відсутні відомості щодо юридичної особи щодо якої здійснюється кримінальне провадження, відсутні відомості про оголошення підозри будь-які особі у вчиненні кримінального правопорушення.

При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

При цьому, із змісту клопотання про арешт майна встановлено, що до слідчого судді із клопотанням звернувся дізнавач, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані та юридичні особи, щодо яких здійснюється провадження, майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно дост. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

Звернення з клопотанням про арешт майна неналежною особою може в подальшому призвести до визнання доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, недопустимими.

23. Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

24. При розгляді клопотання про накладення арешту на майно, не встановлено що зазначеною метою накладення арешту забезпечений «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи.

А позбавлення права власності, розпорядження чи користування своїм майном, у тому числі і тимчасове може мати місце тільки «на умовах, передбачених законом».

25. Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

26. Вказані обставини, недоведеність існування правової підстави та недоведеність її необхідності на умовах, передбачених законом для накладення арешту на майно, про яке вказано в клопотанні, не дають правові підстави для задоволення такого клопотання про арешт майна, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309, 310, 371, 372 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

1 В задоволенні клопотання дізнавача СД ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, погодженого з прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000021 від «16» квітня 2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України - відмовити.

2. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

3. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали складений 25.08.2025 о 11.00.

Слідча суддя ОСОБА_1