ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/5685/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1910/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185,
ч. 1, 2 ст. 360 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2025 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00002123 від 11.10.2024 за частинами 1, 2 статті 360, частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2025 року року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 02.10.2025 з раніше визначеною заставою у розмірі 66 616 гривень.

Не погодившись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду від 04.08.2025 та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, обвинувачений зазначає, що перебуваючи під вартою, він не отримує лікування від хронічних захворювань. На його звернення щодо призначення судово-медичної експертизи відсутнє відповідне реагування, стан здоров`я погіршується, хворіє на ВІЛ та гепатит С. У зв`язку із захворюваннями не може повною мірою брати участь у судових засіданнях. Ризики, передбачені статтею 177 КПК України відсутні, оскільки він не має наміру перешкоджати судовому розгляду, зобов`язується виконувати всі покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частини 4 статті 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін. Враховуючи відсутність відповідного клопотання з боку обвинуваченого, розгляд апеляційної скарги обвинуваченого здійснюється без участі сторін, що узгоджується з положеннями частини 4 статті 422-1 КПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, та дійшов небезпідставного висновку, що ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати, та вважав, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується апеляційний суд.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду щодо продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Колегія суддів, надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінальних правопорушень, може вдатися до відповідних дій. Висновки суду щодо продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України є мотивованими, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду корисливих кримінальних правопорушень, кількість інкримінованих йому епізодів злочинної діяльності 48.

Відповідно до обвинувального акта розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням становить 143 595, 99 гривень. Крім того, як зазначає прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_6 був засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.01.2022 за частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.08.2024 кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 185 КК України закрито на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи зміст та обсяг пред`явленого обвинувачення, дані про особу ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, яке на переконання колегії суддів, не зможе запобігти наявним ризикам, які продовжують існувати. Доводи обвинуваченого щодо відсутності встановлених ризиків жодним чином не обгрунтовані. Доказів наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, які були б достатньою гарантією належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у випадку застосування до нього іншого запобіжного заходу, до суду не надано.

Зазначені прокурором у клопотанні обставини свідчать про наявність правових підстав для продовження щодо ОСОБА_6 строку тримання під вартою, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого, в даному випадку, може перешкодити подальшому судовому розгляду.

Щодо посилання обвинуваченого на його незадовільний стан здоров`я, то як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції було надано оцінку вказаним обставинам та зазначено, що згідно листа завідувача Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях від 16.06.2025 року, станом на час складання довідки, загальний стан здоров`я ОСОБА_6 , 1982 року народження, задовільний. Відповідно до фотокопії вищевказаної довідки, обвинувачений ОСОБА_6 перебуває на диспансерному обліку лікарів Харківської медичної частини №27, проходить курс амбулаторного медикаментозного лікування, згідно листа лікарських призначень, лікарськими засобами забезпечений в повному обсязі, екстреної медичної допомоги, стаціонарного лікування, в тому числі за межами установи не потребує. Утримуватись за станом здоров`я в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» може.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України. Обвинувачений та його захисник не позбавлені процесуальної можливості звертатися до суду із клопотанням про проведення судово-медичної експертизи з метою встановлення у обвинуваченого захворювань, які перешкоджають перебуванню під вартою, і за наявності відповідних висновків, ставити питання про зміну запобіжного заходу. Обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що на його звернення щодо призначення йому судово-медичної експертизи немає жодного реагування, однак такі доводи обвинуваченим не підтверджені. На час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, відсутні обгрунтовані дані про неможливість перебування обвинуваченого під вартою за станом здоров`я. При цьому, відповідно до довідки завідувача Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях від 16.06.2025 року, обвинувачений ОСОБА_6 прибув до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» 28.01.2025 та з цього часу, обвинуваченому періодично проводять медичні огляди, лабораторні дослідження, надається медикаментозне лікування, у зв`язку із чим, апеляційні доводи обвинуваченого про те, що йому не надається лікування від хронічних захворювань, не підтверджені.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судом першої інстанції залишено без змін раніше визначений розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, що становить 66616 гривень, та не є максимальним з урахуванням тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.

Зазначені обвинуваченим в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали та зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний із триманням під вартою, як про це просить ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: