Справа № 461/7139/25
Провадження № 1-кс/461/5385/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000081 від 13.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Косів Івано-Франківської області, українця, громадянина України, працюючого водієм, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, не депутата, не адвоката, не нотаріуса, інвалідності не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Галицького районного суду м. Львова звернувся з клопотанням Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітан поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000081 від 13.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 13.08.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час особами у порушення наведених вище вимог Закону, стали на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (надалі- Указ Президента), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні, який неодноразово продовжувався та діє по даний час.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 3 Указу Президента України визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до рішення Прикордонної служби України №23-61122/0/6/-22, прийнятого у відповідності до Указу Президента, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, проведення своєчасної та повної мобілізації, заборонено на період дії правового режиму воєнного стану, виїзд за межі України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», встановлено правила перетину державного кордону громадянами України, згідно яких перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, згідно документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В той же час, ОСОБА_5 , виконуючи свою роль, спрямовану на реалізацію єдиного злочинного умислу з ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час особами, щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, слідуючи попередньо погодженими між собою вказівками з ОСОБА_7 , приступив до виконання плану, відповідно до якого, повинен був сприяти незаконному переправленню осіб через державний кордон України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.08.2025, усвідомлюючи можливості незаконного збагачення внаслідок задоволення попиту на незаконний перетин кордону України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які не мають права на безперешкодний виїзд за межі України, здійснювали пошук вказаних осіб, з корисливих мотивів та вчинили злочин за наступних обставин.

Так, на початку серпня 2025 року, з метою працевлаштування поза межами України на період військової агресії російської федерації проти України, у ОСОБА_8 виникла необхідність попри встановлені режимом воєнного стану та оголошеною загальною мобілізацією заборони та обмеження виїхати до однієї з країн Європейського Союзу.

Так, ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_5 та іншими не встановленими на даний час особами, 10.08.2025 о 19:20 зателефонував із свого мобільного телефону НОМЕР_1 до ОСОБА_8 на його мобільний телефон НОМЕР_2 з приводу отримання інформації щодо перетину останнім законним шляхом державного кордону України, як військовозобов`язаною особою в умовах дії на території України правового режиму «воєнного стану».

В свою чергу, ОСОБА_7 , в ході вказаної телефонної розмови, переслідуючи мету незаконного збагачення та маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усвідомлюючи, що у ОСОБА_8 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, повідомив останньому, що він разом із ОСОБА_5 , зможе допомогти йому в організації незаконного переправлення, наданні необхідних засобів, порад та усуненні перешкод в проходженні зони прикордонного контролю та саму лінію державного кордону України поза пунктами пропуску в межах Закарпатській області до Республіки Румунія, за що бажає отримати грошову винагороду в сумі 14 000 доларів США. При цьому ОСОБА_7 , зазначив, що частину грошей в сумі 7 000 доларів США необхідно надати останньому для нього особисто, ОСОБА_5 та інших не встановлених на даний час осіб безпосередньо перед початком організації процесу незаконного переправлення через державний кордон, а решту 7 000 доларів США ОСОБА_8 повинен передати ОСОБА_7 для нього особисто, ОСОБА_5 та інших не встановлених на даний час осіб за допомогою своїх знайомих, по факту одразу після успішного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску (по так званій «зеленці»).

Окрім цього, ОСОБА_5 реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_7 та іншими не встановленими на даний час особами 12.08.225 о 12:54 зателефонував із свого мобільного телефону НОМЕР_3 до ОСОБА_8 на його мобільний телефон НОМЕР_2 та в телефонній розмові підтвердив останньому злочинну схему, яка полягає в одержанні 14 000 доларів США за організації незаконного переправлення, наданні необхідних засобів, порад та усуненні перешкод в проходженні зони прикордонного контролю та саму лінію державного кордону України поза пунктами пропуску в межах Закарпатській області до Республіки Румунія.

Крім цього, ОСОБА_5 реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_7 та іншими не встановленими на даний час особами на організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України поза пунктами пропуску, з корисливих мотивів 23.08.2025 о 15:08 під час телефонної розмови із ОСОБА_8 та 26.08.2025 в період часу з 13:20 по 13:45 під час особистої зустрічі з останнім на АЗС «WOG», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 288, запевнив ОСОБА_8 в успішності безперешкодного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску, що свідчить про його активну роль у реалізації єдиного злочинного умислу та корисливий мотив.

Так, 26.08.2025 о 23:05 год. ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , та іншими невстановленими на даний час особами, у порушення вимог ст. 68 Конституції України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи з ОСОБА_8 в салоні автомобіля марки «Шкода Октавіа» моделі «А5», д.н.з. НОМЕР_4 запаркованого на АЗС «ОККО», що за адресою: АДРЕСА_2 після тривалого обговорення з останнім процесу незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України поза пунктами пропуску отримав від ОСОБА_8 для себе, ОСОБА_5 та інших не встановлених на даний час осіб, частину раніше обумовленої суми грошової винагороди в сумі 7 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26.08.2025 становить 289 800 гривень, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України поза пунктами пропуску, сприяння його вчиненню порадами (щодо часу, місця та способу перетину державного кордону), наданням засобів та усунення ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими на даний час особами перешкод (безперешкодне проходження зони прикордонного контролю та самої лінію державного кордону України поза пунктами пропуску в межах Закарпатській області до Республіки Румунія, по так званій «зеленці»).

Після чого, на території АЗС «ОККО», що за адресою: АДРЕСА_2, протиправна діяльність ОСОБА_7 була припинена через його затримання працівниками правоохоронних органів, а одержані ним від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 7 000 доларів США вилучено.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , та іншими невстановленими на даний час особами, у порушення вимог ст. 68 Конституції України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний злочинний умисле на організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України поза пунктами пропуску, 26.08.2025 близько 23:05 год., одержав через ОСОБА_7 для себе, ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб на даний час осіб частину раніше обумовленої суми грошової винагороди в сумі 7 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26.08.2025 становить 289 800 гривень, яку ОСОБА_7 надав ОСОБА_8 в салоні автомобіля марки «Шкода Октавіа» моделі «А5», д.н.з. НОМЕР_4 запаркованого на АЗС «ОККО», що за адресою: АДРЕСА_2, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України поза пунктами пропуску, сприяння його вчиненню порадами (щодо часу, місця та способу перетину державного кордону), наданням засобів та усунення ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , та іншими невстановленими на даний час особами перешкод (безперешкодне проходження зони прикордонного контролю та самої лінію державного кордону України поза пунктами пропуску в межах Закарпатській області до Республіки Румунія, по так званій «зеленці»), тобто підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

29.08.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-повідомленням ОСОБА_8 в УСБ України у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення;

-рапорт про виявлення кримінального правопорушення 4 відділом ГВ ЗНД УСБУ у Львівській області;

-повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення працівниками відділу внутрішньої та власної безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_3 » Державної прикордонної служби України;

-матеріалами виконаного оперативними співробітниками УСБ України у Львівській області на доручення прокурора та слідчого в порядку ст. 40 КПК України;

-письмовою заявою ОСОБА_8 ;

-протоколами допитів ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів та імітаційних засобів;

-протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України;

-речовими доказами;

-протоколом обшуку від 26.-27.08.2025 року;

-протоколом освідування особи від 26.08.2025;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальних правопорушень, його значну суспільну небезпеку, орган досудового розслідування вбачає наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, яким неможливо запобігти у разі перебування підозрюваного на волі, а саме те, що він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні; знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на причетність ОСОБА_5 а також інших осіб до вчинених кримінальних правопорушень; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладені вище обставини, слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, у тому числі - домашній арешт та особисте зобов`язання, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, а тому орган досудового розслідування звертається до слідчого судді з клопотанням про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, ризики не доведені. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім цього, захисник просив врахувати, що на утриманні підозрюваного є двоє дітей та онкохвора дружина.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, дослідивши зміст клопотанням про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 13.08.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону.

29.08.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені підозрюваному у встановлений законом термін.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строки.

Мотиви і оцінка слідчого судді щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді на даному етапі кримінального провадження доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного в клопотанні кримінального правопорушення, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є його причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Враховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру від 29.08.2025, вчинив зазначене кримінальне правопорушення та на даному етапі досудового розслідування є достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Щодо наявності ризиків та їх обґрунтованість.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) підтверджується тим, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі - з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може незаконно перетнути державний кордон України, використовуючи схему та маршрут в якому сам же підозрюється.

Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), підтверджується тим, що на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх речей та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні) підтверджується тим, що на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Відповідно, ОСОБА_5 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину.

Крім цього, для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а тому ОСОБА_5 , може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показанням свідків та осіб, які ще не допитані в ході досудового розслідування, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, в судовому засіданні підтверджується наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків спростовуються стадією кримінального провадження, в якому досудове розслідування не закінчено, на даний час не встановлено всіх свідків та осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим наявна потреба у застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою застосування на стадії досудового розслідування запобіжного заходу відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, про які зазначав слідчий у клопотанні.

Підозрюваний відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення злочину та його наслідки і суспільну небезпеку, особу підозрюваного, а також те, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, для запобігання яких слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, клопотання слідчого в частині обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є обґрунтованим, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ЦПК України, та наявність яких встановлена в судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо розміру застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У клопотанні про обрання запобіжного заходу вказано, що з метою гарантії та забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, із врахуванням положень ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України та ч. 3 ст. 183 КПК України, йому необхідно визначити розмір застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., що зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 191 КПК України.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого (підозрюваного) на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Враховуючи тяжкість злочину, його суспільну небезпечність та наслідки, особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Даний розмір застави слідчий суддя вважає достатнім та таким, що забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

За наведених вище обставин подане клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177,178, 182, 183 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000081 від 13.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, тобто до 27.10.2025 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з території Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_7 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного у разі внесення застави, визначити до 27 жовтня 2025 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.09.2025 року.

Cлідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1