Справа № 641/498/23
Провадження № 1-в/610/102/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2025 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області подання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироків стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ракітне Хабаровського краю Російської Федерації, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.03.2023 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 28.08.2023 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,

засудженого 27.11.2023 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до 6 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.08.2023, більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців,

початок строку: 11.07.2023, кінець строку: 11.01.2030,

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2025 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло подання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання щодо приведення вироків Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.11.2023 та від 28.08.2023, а також вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 20.03.2023 стосовно засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024.

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.11.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України за кримінальні правопорушення, вчинені у 2022 та 2023 роках, якими було завдано шкоду на суму, що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінальних правопорушень. Крім того, за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.08.2023 ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України за кримінальні правопорушення, вчинені ним 12.12.2021, за яким сума шкоди складає 645 грн 84 коп., та 23.12.2021, за яким сума шкоди складає 3 230 грн.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення.

Вищенаведене стало підставою для звернення ДУ "ПВК (№ 17)" до суду з цим поданням.

Представник ДУ "ПВК (№ 17)" в судове засідання не прибув, матеріали справи містять заяву про розгляд подання за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_4 подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення подання ДУ "ПВК (№ 17)" не заперечує, просив розглядати справу без його участі.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не доставлений, подав заяву про розгляд подання за його відсутності, від проведення судового в режимі відеоконференції відмовився.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши подання та долучені до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20.03.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.08.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 3-х років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Октябрського районного суду м. Полтави, із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.11.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до 6 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.08.2023, більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців.

Вирок набрав законної сили 28.12.2023.

Сума завданої матеріальної шкоди за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.11.2023 становить 1 600,00 грн (І епізод від 26.09.2022), 424,00 грн (ІІ епізод від 06.10.2022), 392,76 грн (ІІІ епізод від 12.10.2022), 510,14 грн (ІV епізод від 19.10.2022), 500,00 грн (V епізод від 09.12.2022), 609,00 грн (VІ епізод від 05.06.2023), 359,68 грн (VІІ епізод від 09.06.2023), 1 800,00 грн (VІІІ епізод від 21.06.2023) та 1 700,00 грн (ІХ епізод від 22.06.2023).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питання, передбаченого п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (далі Закон № 3886-IX), яким, зокрема, було внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.11.2023 убачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив у 26.09.2022, 06.10.2022, 12.10.2022, 19.10.2022, 09.12.2022, 05.06.2023, 09.06.2023, 21.06.2023 та 22.06.2023. Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить 1 600,00 грн, 424,00 грн, 392,76 грн, 510,14 грн, 500,00 грн, 609,00 грн, 359,68 грн, 1 800,00 грн та 1 700,00 грн відповідно до кожного епізоду.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 135 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 у 2021 році кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 270 грн (1 135?2=2 270).

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 481 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 240,5 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 у 2022 році кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 481 грн (1 240,50?2=2 481). На момент вчинення ОСОБА_3 у 2023 році кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 684 грн (1 342,00?2=2 481)

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_3 26.09.2022, 06.10.2022, 12.10.2022, 19.10.2022, 09.12.2022, 05.06.2023, 09.06.2023, 21.06.2023 та 22.06.2023 майна становила 1 600,00 грн, 424,00 грн, 392,76 грн, 510,14 грн, 500,00 грн, 609,00 грн, 359,68 грн, 1 800,00 грн та 1 700,00 грн відповідно, тобто сума завданої шкоди була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме: у 2022 році 2 481 грн, у 2023 році 2 684 грн, то суд вважає, що вчинені ОСОБА_3 26.09.2022, 06.10.2022, 12.10.2022, 19.10.2022, 09.12.2022, 05.06.2023, 09.06.2023, 21.06.2023 та 22.06.2023 діяння не підпадають під кримінально карані, передбачені Особливою частиною КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин подання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" в частині приведення вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.11.2023 стосовно засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначених вказаним вироком покарань.

Разом із тим, за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20.03.2023 ОСОБА_3 12.12.2021 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України (грабіж), а 23.12.2021 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України (крадіжка). При цьому вартість таємно викраденого ОСОБА_3 23.12.2021 майна, становила 3 230,00 грн, що перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01 січня 2021 року (2 270 грн), відтак за вчинення вказаних кримінальних правопорушень настає кримінальна відповідальність.

Таким чином, вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 20.03.2023 та вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.08.2023, слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5, 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ч. 5 підрозділом 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, стосовно засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3 від покарань, призначених вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.11.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, а також від покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, та від остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 20.03.2023 стосовно ОСОБА_3 та вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.08.2023 стосовно ОСОБА_3 залишити без змін.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.08.2023, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до остаточного покарання за сукупністю вироків до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначених покарань підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1