Справа № 712/8091/25
Провадження № 1-кс/712/3015/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання прокурора Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001435 від 20.04.2025, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Райське Новокаховського р-ну Херсонської обл., українця, громадянина України, із середньою освітою, старшого командира гармати 2 гармати 1 самохідного артилерійського взводу 2 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання та його обґрунтування

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що Черкаською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону підтримується публічне обвинувачення у кримінальному провадженні № 0001435 від 20.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 289 КК України (справа № 711/4968/25).

З обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді старшого командира гармати 2 гармати 1 самохідного артилерійського взводу 2 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону вказаної військової частини, у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 115, 116, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, в умовах воєнного стану, 20.04.2025 близько 00 год 17 хв, перебуваючи неподалік перехрестя вулиць Гоголя та Небесної Сотні в м. Черкаси, помітив автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ринкова вартість якого станом на 20.04.2025, згідно висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/124-25/7259-АВ від 22.05.2025, становила 24830 грн., який перебуває у власності ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто, таємно, підійшов до зазначеного автомобіля.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 шляхом розбиття вікна передніх пасажирських дверей, відчинив автомобіль та проник до салону. Після цього, перебуваючи за кермом зазначеного автомобіля, не маючи ні дійсного ні уявного права на керування чи розпорядження вказаним автомобілем, без дозволу власника ОСОБА_6 , намагався замкнути контактну групу замка запалення щоб привести в дію двигун внутрішнього згорання, однак двигун не завівся. Після цього, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, увімкнув нейтральну передачу коробки передач зазначеного автомобіля «ВАЗ 2107», у результаті чого, вказаний автомобіль почав рух в напрямку проїзної частини вул. Небесної Сотні, та в цей час ОСОБА_5 здійснював керування ним за допомогою автомобільного керма, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом потерпілого ОСОБА_6 , після чого, залишився відпочивати в салоні зазначеного автомобіля «ВАЗ 2107» та в подальшому, був виявлений потерпілим ОСОБА_6 .

За вказаних обставин ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Він же, ОСОБА_5 , 20.04.2025 близько 01 год 50 хв, більш точний час під час досудового розслідування встановити не представилось за можливе, перебуваючи неподалік перехрестя вулиць Гоголя та Небесної Сотні в м. Черкаси, діючи з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, після словесної сварки з потерпілим ОСОБА_6 , почав переслідувати останнього, погрожуючи при цьому нанесенням тілесних ушкоджень, потім, наздогнав потерпілого на тротуарі біля будинку за адресою: вул. Смілянська, буд. 31, м. Черкаси, де збив ОСОБА_6 з ніг та вирвав у нього з рук мобільний телефон «Infinix Note 50», вартість якого становила 5765, 86 грн., що належить його товаришу ОСОБА_7 , після чого, з метою подолання опору потерпілого, наніс йому декілька ударів ногами по тулубу та руками по голові та дістав з правої кишені штанів останнього належний йому мобільний «Infinix Note 20», вартість якого становила 3780,63 грн., після чого покинув місце події з викраденим майном та направився у напрямку перехрестя бул. Шевченка та вул. Смілянської, де був затриманий працівниками поліції.

За вказаних обставин ОСОБА_5 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

20.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В подальшому, 21.04.2025 слідчим суддею Соснівського районного суду міста Черкаси до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 18.06.2025 включно без визначення розміру застави.

29.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 289 КК України.

29.05.2025 в порядку ст. 290 КПК України стороні захисту, зокрема підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_4 , надано доступ до матеріалів досудового розслідування та вручено обвинувальний акт разом з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Того ж дня, на виконання вимог ст. 283, 291 КПК України, прокурор звернувся з обвинувальним актом до Придніпровського районного суду міста Черкаси.

10.06.2025 до Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону надійшов виклик Придніпровського районного суду міста Черкаси від 10.06.2025, згідно якого, суд призначив підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0001435 від 20.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 289 КК України, на 11 год 00 хв 10.07.2025, тобто, поза межами строку дії ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2025 про тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті, тобто, слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснювалося досудове розслідування.

Необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо обвинувачений буде залишатись на волі.

Позиція сторін кримінального провадження у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, яке просив задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, мотивуючи це тим, що наразі ризики для застосування найсуворішого запобіжного заходу відпали.

Оцінка та мотиви слідчого судді

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Разом із цим, положеннями ст. 199 КПК України унормований порядок продовження строку тримання під вартою.

Частиною 6 ст. 199 КПК України передбачено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. ч. 1, 3, 5 ст. 199 КПК України).

Продовження існування ризиків

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчий посилається на продовження існування ризиків, які свідчать про можливе вчинення обвинуваченим дій, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для обвинуваченого у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Окрім цього, відповідно до матеріалів клопотання, ОСОБА_5 не має постійного місця проживання в м. Черкаси та міцних соціальних зв`язків, що значно ускладнює забезпечення його належної процесуальної поведінки. Відсутність стабільного побуту, постійного джерела доходу, соціальної прив`язаності та будь-яких обов`язкових зобов`язань перед державою чи суспільством свідчить про високий рівень мобільності обвинуваченого та підвищує ймовірність його ухилення від участі у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, а тому ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується у тому числі й показаннями потерпілого та свідків. Перебуваючи на волі він буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується

Цей ризик обґрунтовується тим, що 22.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу, здійснено призов ОСОБА_5 на військову службу за призовом під час мобілізації та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2025, солдата ОСОБА_5 призначено на посаду старшого командира гармати 2 гармати 1 самохідного артилерійського взводу 2 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону вказаної військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Незважаючи на це, вже з 30.03.2025 солдат ОСОБА_5 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2025, був знятий з усіх видів забезпечення вказаної військової частини, у зв`язку із самовільним залишенням розташування останньої.

Указані обставини свідчать про схильність обвинуваченого до ігнорування встановлених законом правил поведінки, зокрема обов`язків військовослужбовця в умовах особливого періоду. Таке самовільне залишення місця служби невдовзі після призову на військову службу, без поважних причин, а також наступне вчинення тяжких злочинів проти власності з ознаками зухвалості та демонстративного нехтування законом, є свідченням високої ймовірності вчинення ним нових кримінальних правопорушень у разі перебування на волі.

Обставини, які перешкоджають закінченню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою

Обинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні 29.05.2025 направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

10.06.2025 до Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону надійшов виклик Придніпровського районного суду міста Черкаси від 10.06.2025, згідно якого, суд призначив підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0001435 від 20.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 289 КК України, на 11 год 00 хв 10.07.2025, тобто, поза межами строку дії ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2025 про тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

З огляду на те, що наразі судовий розгляд у кримінальному провадженні ще не розпочато, враховуючи обставини, які необхідно дослідити під час судового розгляду, а також особливий режим розгляду справи в умовах воєнного стану, слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення про те, що виконання всіх вище перелічених процесуальних та слідчих дій потребує додаткового часу, що не охоплений строком дії ухвали про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією обвинуваченого, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного судового розгляду, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин обвинуваченого, застосування домашнього арешту, як основного запобіжного заходу, буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Домашній арешт, у тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом обвинуваченого до технічних засобів комунікації, що може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи особистої поруки для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на обвинуваченого обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_5 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Отже, зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням їх особистих характеристик, слідчий суддя приходить до висновку, що до обвинуваченого потрібно продовжити застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, слідчий суддя відзначає, що прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою на 60 днів, однак з огляду на реальні строки підготовки до судового розгляду та забезпечення явки сторін, на даному етапі достатнім є продовження строку тримання під вартою на 30 днів, що також відповідає вимогам розумного балансу між правом на свободу та необхідністю процесуального забезпечення кримінального провадження.

Застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинувачем обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, пунктом 1 ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

За наведених вище обставин, ураховуючи встановлені ризики, слідчий суддя не визначає розмір застави у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів про те, що ризики вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та існують обґрунтовані обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, оскільки ним доведено, що зазначені обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби судового розгляду виправдовують таке втручання у права та інтереси обвинуваченого з метою забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 183-184, 193 194, 199, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 15 липня 2025 року включно, без визначення розміру застави, з утриманням у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору, а також направити для відома та виконання керівнику установи, в якій утримується вказаний обвинувачений.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 09 год 10 хв 19.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1