Справа № 646/7250/25
№ провадження 1-кс/646/1810/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000744 від 21.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшло клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000744 від 21.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчим відділом ВП №1 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області №0000744 від 21.07.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 21.07.2025 о 12:32 до ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшла заява від служби 102 проте, що 21.07.2025 приблизно о 12:32 год., за адресою: м. Харків, просп. Аерокосмічний, буд. 22, на території автостанції, невідома особа, таємно шляхом вільного доступу під час дії военного стану заволоділа металевими швеллерами в кількості 21 штук, довжиною приблизно 130 см., металевий кут 100 мм., та одним ручним візком чим завдала матеріальну шкоду. Сума матеріальних збитків встановлюється. (ІТС ІПНП 13859 від 21.07.2025)

На підставі ст. 234 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукування предметів, знарядь та інших речових доказів, а також фактичних відомостей щодо вищезазначених протиправних дій, 21.07.2025 слідчим СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 було проведено огляд місця за адресою: м. Харків, вул. Миколи Міхновського, біля буд. 5 під час якого було виявлено та вилучено:

-1 (одну) двоколісну тачку, чорного кольору, виготовлена з металу, до

якої прикріплені 2 (дві) рукавиці синього кольору, яка була опечатана та скріплена биркою з підписами учасників слідчої дії.

Вилучена, в ході проведення огляду місця події тачка, належить ТОВ «Спецкомунмонтаж», представником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Тел.: НОМЕР_1

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи, що вилучене майно в ході обшуку, на підставі ст. 98 КПК України - є об`єктом кримінально-протиправних дій, який визнано речовим доказам, з метою призначення експертиз, вказані предмети використовуватимуться як доказ під час судового розгляду, що дає всі підстави забезпечити його схоронність за допомогою заходу забезпечення кримінального провадження арешту, для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення та перетворення.

У зв`язку з тим, що під час розслідування кримінального провадження виникла необхідність призначення та проведення необхідних судових експертиз, тому, звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення доказової бази у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, просив клопотання задовольнити та розглянути за його відсутністю.

Представник власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт, в судове засідання не з`явився.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не прибуття когось із них у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого за ознаками засобу вчинення кримінального правопорушення, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб?єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції» (заява № 19776/92) від 25.06.1996, «Колишній король Греції та інші проти Греції» (заява № 25701/94) від 23.11.2000 та «Малама проти Греції» (заява № 43622/98) від 19.11.2009).

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 117, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене у ході огляду місця події від 21.07.2025 м. Харків, вул. Миколи Міхновського, біля буд. 5, а саме:

-1 (одну) двоколісну тачку, чорного кольору, виготовлена з металу, до

якої прикріплені 2 (дві) рукавиці синього кольору, яка була опечатана та скріплена биркою з підписами учасників слідчої дії.

Визначити місцем зберіганням майна, що було тимчасово вилучене в ході огляду місця події від 21.07.2025 м. Харків, вул. Миколи Міхновського, біля буд. 5, а саме:

-1 (одну) двоколісну тачку, чорного кольору, виготовлена з металу, до

якої прикріплені 2 (дві) рукавиці синього кольору, яка була опечатана та скріплена биркою з підписами учасників слідчої дії - відповідно до «Інструкції про порядок, вилучення, обліку, зберігання та передачу речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства та суду», затвердженої наказом №15/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1