Справа № 368/1559/25
УХВАЛА

Іменем України

"12" вересня 2025 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю слідчої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кагарлику клопотання слідчої СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001691 від 10.09.2025, з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В клопотанні слідча вказала, що 09.09.2025 до ЧЧ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області на лінію 102 надійшло повідомлення працівника СРПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про те, що 09.09.2025 під час патрулювання в с. Пії Обухівського району, був зупинений ТЗ під керуванням гр. ОСОБА_5 , який керував автомобілем без посвідчення водія та за не притягнення його до адміністративної відповідальності, поклав до службового автомобіля грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Під час огляду місця події від 09.09.2025, що проводився на узбіччі автодороги Кременець-Біла Церква-Ржищів-Канів-Софіївка Н02, з географічними координатами 49,89282 31,11436, оглянуто та вилучено грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень купюрами по 500 гривень з серійними номерами: АП 8298791, ЄЗ 2625961, ЄН 7199543, ЦБ 0090928, які поміщено до спеціального пакету № 0941991, які за повідомленням патрульного поліцейського ОСОБА_4 , до службового автомобіля поклав гр. ОСОБА_5 за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Вище перераховані грошові кошти було поміщено до спеціального пакету

№ 0941991.

10.09.2025 вказані відомості внесені до ЄРДР за №0001691, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

10.09.2025 вказані грошові кошти, а саме: 2000 (дві тисячі) гривень купюрами по 500 гривень з серійними номерами АП 8298791, ЄЗ 2625961, ЄН 7199543, ЦБ 0090928, які поміщено до спеціального пакету № 0941991 визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження № 0001691.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

ч. 2 ст. 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Вилучені в ході огляду місця події грошові кошти в розмірі 2000 гривень є безпосереднім предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме є неправомірною вигодою наданою працівникам сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області за не притягнення водія ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Таким чином, досягнення мети арешту майна, передбаченого ч.2 ст.170 КПК України, а саме: забезпечення збереження речових доказів, можливо лише за умови їх належного зберігання в органі досудового розслідування без можливості доступу до нього та використання сторонніми особами.

Ст. 117 КПК України передбачає, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи неможливість подання клопотання до слідчого судді в передбачений ч. 3 ст. 233 КПК України строк у зв`язку з об`єктивними обставинами, зазначений строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення арешту тимчасово вилученого майна за правилами КПК України, передбаченими для арешту майна, пропущений із поважних причин.

Виходячи з того, що на даний час у слідства є достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведеного огляду місця події грошові кошти є безпосереднім предметом злочину що розслідується, а також з метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вилучені 09.09.2025 під час огляду місця події грошові кошти в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень купюрами по 500 гривень з серійними номерами АП 8298791, ЄЗ 2625961, ЄН 7199543, ЦБ 0090928, із забороною їх користування.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала.

Прокурор в судове засідання не з`явився .

ОСОБА_5 в судовому засіданні не мав заперечень проти задоволення клопотання.

Слідчим суддею встановлено слідуюче.

Відповідно до ст.ст. 132 КПК України слідча довела наявність достатніх підстав вважати, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, а саме ч.1 ст. 369 КК України , що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що підтверджується протоколом огляду місця події від 09.09.2025 року; постановою про визнання вилучених коштів речовими доказами від 10.09.2025 року.

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого заявник звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.ст. 173 ч.1 КПК України слідча довела:

- необхідність такого арешту, так як існує сукупність підстав і розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину і є достатні підстави вважати , що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України зберегли сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ, а також наявність ризиків , передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі, відчуження;

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує відповідно до ст.173 ч.2 КПК України :

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна вказаного майна.

Відповідно до ст.173 КПК України застосувати спосіб арешту майна у вигляді тимчасового, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Поновити слідчому у кримінальному провадженні № 0001691 від 10.09.2025 рокустрок на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, як такий, що пропущений із поважних причин , враховуючи незначний строк пропуску та наявністю інших кримінальних проваджень .

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. Майно вилучено 09.09.2025 року. Клопотання подано до суду 11.09.2025 року

Тому клопотання слід задоволити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.132, 170 -173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

Ухвалив:

Клопотання задоволити.

Поновити у кримінальному провадженні № 0001691 від 10.09.2025 строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, як такий, що пропущений із поважних причин.

Накласти арешт на вилучені 09.09.2025 під час проведення огляду місця події, що проводився на узбіччі автодороги Кременець-Біла-Церква-Ржищів-Канів-Софіївка Н02, грошові кошти в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень купюрами по 500 гривень з серійними номерами: АП 8298791, ЄЗ 2625961, ЄН 7199543, ЦБ 0090928, які надав в якості неправомірної вигоди працівникам поліції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ( НОМЕР_1 ), з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Визначити місце зберігання вилучених коштів при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1