Справа № 638/6131/23
Провадження № 1-кп/638/717/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0000743 від 06 червня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабенкове Ізюмського району Харківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , неодруженого, не працюючого, має повну середню освіту, інвалідності, хронічні захворювання спростовує, на наркологічного, психіатричному обліках не перебуває, раніше не судимого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова знаходиться вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив відвід колегії суддів. В обґрунтування заяви про відвід зазначив, що судом порушено порядок дослідження доказів, не вислухано сторону захисту з приводу клопотань про недопустимість та припинення дослідження письмових доказів. З посиланнями на Конституцію України, норми КПК України, практику ЄСПЛ, аналіз ухвал суду у вказаному кримінальному провадженні, просив суд відвести колегію суддів « Дзержинського районного суду м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ».

Колегія суддів констатує, що текст заяви про відвід,який оголошено обвинуваченим ОСОБА_6 у судовому засіданні 13 травня 2025 року ідентичний змісту заяви про відвід з яким звертався адвокат ОСОБА_7 25 лютого 2025 року. То й же текст, навіть не змінена назва суду колегію якого просить ОСОБА_6 відвести.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви. Зазначив, що у такий спосіб сторона захисту намагається затягнути розгляд справи. Підстав для задоволення заяви про відвід не вбачається.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 КПК України, клопотання про відвід одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, розглядає цей же склад суду.

Відповідно до ст. 75 КПК України, законом передбачено вичерпний перелік обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Заявляючи судді відвід обвинувачений фактично посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, яким передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, враховуючи зміст викладених норм, особа яка подала заяву про відвід колегії суддів, повинна довести обставини, які викликають в неї сумнів у неупередженості суддів, які розглядають справу по суті. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Натомість доводи, якими обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовує необхідність відводу не свідчать про упередженість колегії суддів та зводяться до незгоди з процесуальними діями при розгляді кримінального провадження, які не є підставами для відводу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.

Відповідно до п. 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з ч. 1ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Проте доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , на які він посилається в заяві про відвід колегії суддів, є неконкретизованими та недоведеними, оскільки не підтверджені доказами, які б свідчили про обґрунтованість його заяви або могли вказувати на необ`єктивність колегії суддів.

ОСОБА_6 у заяві про відвід спочатку заявляє, що клопотання заявлені стороною захисту не розглянуті, і тут же через декілька сторінок заяви зазначає, що клопотання розглянуті ухвалою суду від 17 квітня 2025 року. Вказані обставини свідчать про невизначеність та неузгодженість змісту заяви.

Суд вважає, що наявність жодної обставини, яка визначена положеннями КПК України, а також доказів на підтвердження об`єктивно існуючих обставин, які давали б підстави для висновку про упередженість колегії суддів, як за суб`єктивним, так і за об`єктивним критеріями, тобто на підтвердження вчинення колегією суддів дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності, обвинувачений ОСОБА_6 не довів, а тому заява про відвід колегії суддів за вказаним кримніальним провадженням задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 75, 81, 369, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.7 ст. 111-1 КК України відмовити.

Повний текст ухвали складено 13 травня 2025 року.

Головуюча ОСОБА_9

Судді ОСОБА_10

ОСОБА_11