Справа № 287/275/25
провадження 1-кп/287/334/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному проваджені відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2024 за №0000278 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000278 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

У ході досудового розслідування 27.01.2025 укладено угоду про визнання винуватості між начальником Олевського відділу Коростенської прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 про визнання винуватості.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений та його захисник при вирішенні питання щодо затвердження угоди вказали суду, що угоду підтримують. На думку сторони захисту при її укладенні дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов до наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Так, установлено, що в межах даного кримінального провадження органом досудового розслідування потерпілою стороною визнано Дочірнє підприємство «Олевський лісгосп АПК».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вирішуючи під час досудового розслідування питання про потерпілих у справах щодо незаконної порубки лісу, необхідно враховувати, що відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Основою для формування фондів є кошти, сплачені у вигляді екологічного податку та частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

У самій угоді про визнання винуватості зазначено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , пов`язаних із незаконною порубкою трьох дерев породи дуб, завдано істотної шкоди державним інтересам та навколишньому природному середовищу, яке в даному випадку представляє Олевська міська рада Коростенського району Житомирської області. При цьому в угоді відображено, що обвинувачений ОСОБА_6 добровільно відшкодував завдану шкоду шляхом перерахування грошових коштів до місцевого бюджету Олевської територіальної громади.

Факт відшкодування шкоди підтверджується наданою прокурором у підготовчому судовому засіданні квитанцією про сплату ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 40 360 грн 14 коп на рахунок територіальної громади міста Олевськ.

Представник потерпілого ОСОБА_5 повідомив суд, що діями обвинуваченого для Дочірнього підприємства «Олевський лісгосп АПК» жодної шкоди не заподіяно.

Відповідно до другого абзацу ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Разом з тим, згоду на укладення угоди про визнання винуватості надано представником потерпілого ДП «Олевський лісгосп АПК». Водночас встановлено, що фактична шкода завдана інтересам територіальної громади.

Оцінивши умови укладеної угоди про визнання винуватості та її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, суд дійшов висновку, що на стадії досудового розслідування органом досудового розслідування невірно визначено потерпілу сторону. За змістом угоди шкода була завдана інтересам територіальної громади, тоді як потерпілим було визнано юридичну особу, якій фактично жодної шкоди не заподіяно. Така процесуальна помилка створює ризик порушення прав реального потерпілого та суперечить положенням ч. 4 ст. 469 КК України.

Керуючись статями 314-315, 368-372, 395, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у затверджені угоди про визнання винуватості укладеної 27 січня 2025 року між начальником Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за №0000278 від 27.12.2024.

Судове провадження продовжити у загальному порядку у підготовчому засіданні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1