У Х В А Л А

про особисте зобов`язання

18 липня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Біла Церква, Київська область, громадянин України, із професійно-технічною освітою, одружений, працюючий на посаді електрика в ТОВ «Український пекарний дім», місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваний у кримінальному провадженні № 0001568, яке внесене до ЄРДР 14 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

У С Т А Н О В И В:

на розгляд слідчого судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23 години до 06 години наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 вересня 2025 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати, у випадку необхідності проведення слідчих та/або процесуальних дій, за першим викликом до слідчого у кримінальному провадженні, а також до прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі міста Біла Церква та Білоцерківського району, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Необхідність застосування такого запобіжного заходу, орган досудового розслідування мотивував тим, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

У слідства є підстави стверджувати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.

У слідства є підстави стверджувати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки без обрання запобіжного заходу він буде цікавитися їх даними, місцем проживання. Окремо, розглядаючи вказаний ризик необхідно врахувати фактор страху людини перед іншою людиною, яка спроможна застосувати фізичне насильство та потребу захисту малолітнього потерпілого від незаконного впливу.

У слідства є підстави стверджувати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він вчинив злочин щодо малолітньої особи, з особливою зухвалістю, що свідчить про відсутність у нього моральних принципів та схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Слідчий вважає, що лише домашній арешт зможе забезпечити дієвість кримінального провадження та попередить зазначені ним ризики.

Вказував, що особисте зобов`язання неможливо застосувати, через тяжкість кримінального правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4 , а особиста порука, через відсутність поручителів.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання за обставин та підстав зазначених у ньому.

Своєю чергою, підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти поданого клопотання заперечували.

Захисник ОСОБА_5 обґрунтовуючи заперечення вказував, що домашній арешт у нічний час позбавить підозрюваного роботи, оскільки останній працює у нічний час в ТОВ «Український пекарний дім». Також, стверджував, що ОСОБА_4 вину визнає, намагається відшкодувати потерпілим завдані збитки, сприяє якнайшвидшому вирішенню ситуації, що склалася.

Слідчий суддя заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали з кримінального провадження, дійшла до висновку, що підозрюваному ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; (7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; (8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; (9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Отже, слідчий суддя, під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний перевірити наявність в особи процесуального статусу підозрюваного; обґрунтованість пред`явленої підозри; наявність підстав вважати, що підозрюваний може вчинити одну з дій, передбачених ст. 177 КПК України і на яку посилається прокурор; недостатність більш м`яких запобіжних заходів, для попередження однієї з дій, передбачених ст. 177 КПК України та врахувати, обставини, перелік яких міститься в ст. 178 КПК України.

Отож, для початку слідчий суддя визначається, чи набув ОСОБА_4 процесуальний статус підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слідчим суддею установлено, що повідомлення про підозру вручене ОСОБА_4 під розписку 14 липня 2025 року.

Отже, з цієї дати, ОСОБА_4 набув процесуального статусу підозрюваного.

Далі, суд визначається, з обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_4 підозри.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук та Йонкало проти України», заява № 42310/04).

Згідно з повідомленням про підозру, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмету, заздалегідь підготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Слідчий суддя вважає, що надані матеріали переконливо свідчать, що підозрюваний ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, описане у врученій йому підозрі, що підтверджується дослідженими: витягом з ЄРДР, про кримінальне провадження № 0001568 від 14 липня 2025 року; копією електронного рапорту від 14 липня 2025 року; копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13 липня 2025 року; копією протоколу огляду місця події від 14 липня 2025 року; копією протоколу допиту малолітнього (неповнолітнього) потерпілого від 14 липня 2025 року; копією протоколу проведення слідчого експерименту від 14 липня 2025 року; копією висновку експерта № 135 від 14 липня 2025 року; копією протоколу допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка від 14 липня 2025 року; копією протоколу проведення слідчого експерименту від 14 липня 2025 року; копією протоколу допиту свідка від 14 липня 2025 року; копією протоколу допиту свідка від 14 липня 2025 року; копією протоколу допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка від 14 липня 2025 року; копією протоколу допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка від 14 липня 2025 року; копією протоколу допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка від 14 липня 2025 року; копією протоколу допиту підозрюваного від 14 липня 2025 року.

Слідчий суддя зазначає, що вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявність в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_4 конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Слідчий суддя зазначає, що слідчий обґрунтовуючи своє клопотання посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно із п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого, свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. v. Switzerland» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Oleksandr Makarov v. russia», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчий суддя зазначає, що згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України є тяжким злочином, оскільки за його вчинення санкція передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Слідчий суддя вважає, що таке покарання є вагомим мотивом для майбутньої втечі та переховування підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчим суддею установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 одружений, має місце працевлаштування, тобто є особою, яка має соціальні зв`язки, які можуть стримати її від втечі.

Однак, слідчий суддя, вважає, що, з огляду на незначний час, що пройшов з моменту вручення підозри, вагомість зібраних доказів, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному - підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спроби переховування органу досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення суворого покарання.

За цих же обставин, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити незаконні спроби впливу на потерпілого та свідків.

Разом з цим, слідчий суддя зазначає, що про ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення встановлюється на основі його репутації, наявність місця проживання, роботи тощо.

У ході розгляду, слідчим суддею з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, негативно ставиться до вчиненого ним кримінального правопорушення, засуджує свої дії, має місце роботи, інших кримінальних проваджень стосовно нього немає.

Отож, на думку слідчого судді, ці обставини свідчать, що немає підстав для твердження, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинить інше кримінальне правопорушення.

Отже, слідчому судді доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та частково доведена наявність ризиків на які вказує прокурор.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим суддею установлено, що санкція за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Отже, до нього може бути застосований домашній арешт, у разі доведення, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти доведеним ризикам.

Слідчий суддя вважає, що встановлені дані про особу ОСОБА_4 , наявність у нього місця роботи, сім`ї, свідчать про те, що домашній арешт у нічний час є занадто суворим запобіжним заходом.

Отож, слідчому судді не доведено, що установленим ризикам неможливо запобігти більш м`якими запобіжними заходами, аніж домашній арешт.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Отже, з огляду на встановлені ризики, слідчий суддя встановлює підозрюваному ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати у випадку необхідності проведення слідчих та/або процесуальних дій, за першим викликом до слідчого у кримінальному провадженні, а також прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі міста Біла Церква та Білоцерківського району, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Отже, за викладених підстав, керуючись ст. 131, 175, 177, 178, 194, 202, 205, 309-310 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, - задовольнити частково.

Відмовити в обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на строк, що не перевищує строк досудового розслідування, тобто до 14 вересня 2025 року (включно).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк, що не перевищує строк досудового розслідування, тобто до 14 вересня 2025 року (включно), такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати у випадку необхідності проведення слідчих та/або процесуальних дій, за першим викликом до слідчого у кримінальному провадженні, а також прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі міста Біла Церква та Білоцерківського району, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала виконується негайно, після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 23 липня 2025 року о 08:30 год.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7