Справа № 304/634/25 Провадження № 1-кс/304/450/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000019 від 06 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

У С Т А Н О В И Л А:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене 15 квітня 2025 року за результатами проведеного санкціонованого обшуку за фактичною адресою проживання головного бухгалтера ТОВ «ІМПОРТФРУКТ» ОСОБА_4 АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», системний блок чорного кольору з написом «Delux» та зошит з чорновими записами.

Клопотання мотивує тим, що Територіальним управління БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 06 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, з матеріалів якого встановлено, що службові особи ТОВ «ІМПОРТФРУКТ» (код ) за період з 01 січня 2023 року по 30 вересня 2024 року умисно ухилились від сплати податків та зборів шляхом реалізації овочів, фруктів за готівку та проведення безтоварних операцій з постачання товарів для ТОВ «ГОСПОДАРСТВО САЛЮТ» () і ТОВ «ЦИТРУС-ТРЕЙД» (), що призвело до ненадходження до державного бюджету податків в особливо великих розмірах.

Прокурор вказує, що з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 квітня 2025 року (справа № 304/634/25, провадження № 1-кс/304/363/2025) 15 квітня 2025 року Територіальним управлінням БЕБ у Закарпатській області проведено обшук за фактичною адресою проживання головного бухгалтера ТОВ «ІМПОРТФРУКТ» ОСОБА_4 АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», системний блок чорного кольору з написом «Delux» та зошит з чорновими записами.

Оскільки виявлені в ході обшуку речі (цінності), предмети збереження цифрової інформації (мобільний телефон, системний блок) є матеріальними об`єктами, які являються засобами вчинення кримінального правопорушення та, як наслідок, мають значення речових доказів вчиненого злочину, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також необхідні для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин цього кримінального правопорушення, у тому числі необхідні для проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, тому прокурор просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив таке задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Власник майна ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили проти накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні прокурора.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи, викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як слідує із змісту клопотання та підтверджується витягом з ЄРДР, досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000019 від 06 грудня 2024 року здійснюється за фактом того, що службові особи ТОВ «ІМПОРТФРУКТ» (код ) за період з 01.01.2023 по 30.09.2024 умисно ухилились від сплати податків та зборів шляхом реалізації овочів і фруктів за готівку та проведення безтоварних операцій з постачання товарів для ТОВ «ГОСПОДАРСТВО САЛЮТ» (код ) і ТОВ «ЦИТРУС-ТРЕЙД» (код ) на загальну суму 11 626 022, 99 грн, що може свідчити про наявність ознак складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Встановлено, що органом досудового розслідування детективами Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ y Закарпатській області було проведено санкціонований обшук за фактичною адресою проживання головного бухгалтера ТОВ «ІМПОРТФРУКТ» ОСОБА_4 АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», системний блок чорного кольору з написом «Delux» та зошит з чорновими записами.

Вказане підтверджується протоколом обшуку від 15 квітня 2025 року з додатком до нього.

При цьому, вказане вище майно постановою детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000019.

Отже, враховуючи те, що вилучене у ході проведення обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, та з метою їх збереження, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

На підставі викладеного та керуючись статтями 40, 131, 132, 168, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити повністю.

Накласти арешт на вилучене майно за результатами проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», системний блок чорного кольору з написом «Delux» та зошит з чорновими записами.

Заборонити на час досудового розслідування розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Детектив, прокурор у кримінальному провадженні за № 0000019 від 06 грудня 2024 року після отримання копії ухвали повинні негайно вжити заходів щодо виконання ухвали та направити слідчому судді повідомлення про його виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

На підставі ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали складено 28 квітня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1