Справа № 638/4685/23
Провадження № 1-кс/638/2315/25
УХВАЛА

Іменем України

04 вересня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Шевченківського районого суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення № 1 СВ Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000033 від 05 січня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий відділення №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_5 звернувся із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування, в обґрунтування якого посилається на наступне.

Відділенням №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування в групі слідчих у кримінальному провадженні №0000033 від 05.01.2023 стосовно підозрюваного: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пенза, російської федерації, громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Ізюмською окружною прокуратурою Харківської області.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність): Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам президент російської федерації (далі рф) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4

ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965

№ 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил рф (далі по тексту - зс рф) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому продовжено.

Також пунктом 2 Указу Президента № 64/2022 від 24.02.2022, серед інших, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що окупаційними військами рф з квітня повністю окуповано територію м. Ізюм, Ізюмського району, Харківської області.

Також встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у м. Ізюм, Ізюмського району Харківської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час, з червня 2022 року, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, добровільно зайняв посаду «Заведующего сектором социальных гарантий и компенсаций Управления труда и социальной политики» незаконно створеної тимчасової окупаційної адміністрації держави-агресора «Военно-гражданской администрации Изюмского района Харьковской области», незаконно створеній на території м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, та контролював, організовував роботу «сектора социальных гарантий и компенсаций Управления труда и социальной политики», приймав участь в нарадах «Военно-гражданской администрации Изюмского района», мав у своєму підпорядкуванні працівників, які за вказівками ОСОБА_6 здійснювали розвантаження гуманітарної допомоги, її перевезення та був відповідальний за її зберігання, проводив інструктажі перед початком робочого дня та встановлював працівникам план роботи на день. На зазначеній посаді перебував до початку вересня 2022 року, тим самим здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території Ізюмського району Харківської області.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України (колабораційна діяльність), тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у окупаційній адміністрації держави-агресора.

29 березня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України (колабораційна діяльність), тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у окупаційній адміністрації держави-агресора та 12 червня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінальних правопорушень, і посилання на обставини) підставами для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме:

- повідомлення УСБУ в Харківській області №70/5/9-119 від 05.01.2023, щодо можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.03.2023 та протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 27.03.2025, в ході якого остання надала показання, які підтверджують, що ОСОБА_6 , під час окупації м. Ізюм Харківської області, з квітня 2022 року, добровільно зайняв керівну посаду в Управлінні соціального захисту населення в незаконно створеній тимчасовій окупаційній адміністрації держави-агресора, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, та контролював, організовував роботу вантажників, налагоджував логістику, приймав участь в нарадах окупаційної адміністрації, мав у своєму підпорядкуванні працівників, які за вказівками ОСОБА_6 здійснювали розвантаження гуманітарної допомоги, її перевезення та був відповідальний за її зберігання. Вона знає, що ОСОБА_6 на зазначеній посаді перебував по липень 2022 року.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.03.2023 та протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 02.04.2025, в ході якого остання надала показання, які підтверджують, що ОСОБА_6 , під час окупації м. Ізюм Харківської області, з липня 2022 року, добровільно зайняв керівну посаду в Управлінні соціального захисту населення в незаконно створеній тимчасовій окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме завідуючого сектором. Він контролював, організовував роботу пунктів видачі гуманітарної допомоги, проводив наради окупаційної адміністрації з робітниками, мав у своєму підпорядкуванні працівників, які за вказівками ОСОБА_6 здійснювали розвантаження гуманітарної допомоги, її перевезення та був відповідальний за її зберігання, виписував накладні. Вона знає, що ОСОБА_6 на зазначеній посаді перебував по кінець серпня 2022 року.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.03.2023 та протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 02.04.2025, в ході якого остання надала показання, які підтверджують, що ОСОБА_6 , під час окупації м. Ізюм Харківської області, з липня 2022 року, добровільно зайняв керівну посаду в Управлінні соціального захисту населення в незаконно створеній тимчасовій окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме завідуючого сектором. Він контролював, організовував роботу пунктів видачі гуманітарної допомоги, проводив наради окупаційної адміністрації з робітниками, мав у своєму підпорядкуванні працівників, які за вказівками ОСОБА_6 здійснювали розвантаження гуманітарної допомоги, її перевезення та був відповідальний за її зберігання, виписував накладні. Вона знає, що ОСОБА_6 на зазначеній посаді перебував по кінець серпня 2022 року.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.03.2023, в ході якого остання надала показання, які підтверджують, що ОСОБА_6 , під час окупації м. Ізюм Харківської області, з серпня 2022 року, добровільно зайняв керівну посаду в Управлінні соціального захисту населення в незаконно створеній тимчасовій окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме завідуючого сектором. Він контролював, організовував роботу пунктів видачі гуманітарної допомоги, проводив наради, перевіряв роботу працівників.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.03.2023, в ході якого остання надала показання, які підтверджують, що ОСОБА_6 , під час окупації м. Ізюм Харківської області, з серпня 2022 року, добровільно зайняв керівну посаду в Управлінні соціального захисту населення в незаконно створеній тимчасовій окупаційній адміністрації держави-агресора, яку саме не знає. Він контролював, організовував роботу пунктів видачі гуманітарної допомоги, проводив наради, перевіряв роботу працівників, керував вантажниками, приймав гуманітарну допомогу.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.03.2023, в ході якого останній надав показання, які підтверджують, що ОСОБА_6 , під час окупації м. Ізюм Харківської області, з серпня 2022 року, добровільно зайняв керівну посаду в Управлінні соціального захисту населення в незаконно створеній тимчасовій окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме завідувача сектору.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 20.03.2023 та протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 02.04.2025, в ході якого остання надала показання, які підтверджують, що ОСОБА_6 , під час окупації м. Ізюм Харківської області, з липня 2022 року, добровільно зайняв керівну посаду в Управлінні соціального захисту населення в незаконно створеній тимчасовій окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме завідуючого сектором. Він контролював, організовував роботу пунктів видачі гуманітарної допомоги, проводив наради окупаційної адміністрації з робітниками, мав у своєму підпорядкуванні працівників, які за вказівками ОСОБА_6 здійснювали розвантаження гуманітарної допомоги, її перевезення та був відповідальний за її зберігання, виписував накладні, перевіряв документацію. Вона знає, що ОСОБА_6 на зазначеній посаді перебував по кінець серпня 2022 року.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17.03.2023, в ході якого остання надала показання, що працює начальником відділу у виконавчому комітеті Ізюмської міськради і з березня 2022 року вона виїхала з м. Ізюм і повернулася після де окупації у вересня 2022 року та при переїзді виконавчого комітету Ізюмської міськради серед документів вона виявила документи видані окупаційною адміністрацією, яку надала в ході допиту для долучення до матеріалів кримінального провадження, серед яких розпорядження, заяви, трудові договори, штатні структури, відомості тощо.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 29.03.2023, в ході якого остання надала показання, що ОСОБА_6 , є її зятем і під час окупації м. Ізюм Харківської області, у вересні 2022 року, він з дружиною на автомобілі виїхали у невідомому напрямку і дотепер не повернулися, зі своєю донькою вона підтримує зв`язок по телефону, але де вони з ОСОБА_6 знаходяться не повідомляє.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 29.03.2023, в ході якого остання надала показання, що вона є сусідкою ОСОБА_16 , і ОСОБА_6 , є її зятем і під час окупації м. Ізюм Харківської області, він з дружиною виїхали у невідомому напрямку і дотепер не повернулися. Також вона знає, що ОСОБА_16 зі своєю донькою вона підтримує зв`язок по телефону, але де вони з ОСОБА_6 знаходяться не знає.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 21.11.2023, в ході якого останній надав показання, що ОСОБА_6 , є його сусідом, і як йому відомо, з вересня 2022 року знаходиться в рф, де саме не знає.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 21.11.2023, в ході якого останній надав показання, що ОСОБА_6 , є його сусідом, і як йому відомо, з вересня 2022 року знаходиться в рф, де саме не знає.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 08.08.2025, в ході якого остання надала показання, що ОСОБА_6 проживав з нею на одній вулиці, і як їй відомо, під час де окупації у вересні 2022 року виїхав до рф, де саме не знає.

- постановою визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 17.03.2023;

- протоколом огляду документів від 17.03.2023, де оглянуто документи надані, 17.03.2023 в ході допиту свідком ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: копію розпорядження голови адміністрації м. Ізюм та Ізюмського району ОСОБА_21 від 26.05.2022 року про призначення ОСОБА_6 на посаду головного спеціаліста з підписом ОСОБА_21 , завірену печаткою «відділу кадрів окупаційної Адміністрації міста цом» на 1 арк.; копію заяви ОСОБА_6 , працюючого в ВЦА Вюмського району, в Управлінні праці та соціальної політики, на отримання матеріальної допомоги з підписом ОСОБА_6 , завірену печаткою «відділу кадрів окупаційної Адміністрації міста Ізюм» на 1 арк.; копію трудового договору від 23.06.2022 року ОСОБА_6 , який приймається - на роботу у якості завідуючого сектором соціальних гарантій і компенсацій Управління праці і соціальної політики, підписану головою адміністрації м. Ізюм та Ізюмського району ОСОБА_21 , та ОСОБА_6 , завірену печаткою «відділу кадрів окупаційної Адміністрації міста Ізюм» на 3 арк.; копію паспорта та довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_6 , завірену печаткою «для документів окупаційної Адміністрації міста Ізюм» на 3 арк.; копію штатної структури Ізюмської окупаційної адміністрації, підписаної начальником відділу кадрового забезпечення окупаційної Адміністрації міста Ізюм ОСОБА_22 , де ОСОБА_6 вказаний завідуючим сектором соціальних гарантій і компенсацій Управління праці і соціальної політики окупаційної Адміністрації міста Ізюм, на 5 арк.; копію штатного розкладу на 2022 рік Адміністрації міста Ізюм та Ізюмського району, де ОСОБА_6 вказаний головним спеціалістом відділу по наданню гуманітарної допомоги населенню Управління праці і соціальної політики окупаційної Адміністрації міста Ізюм, на 6 арк.; копію розрахункової відомості по заробітній платні за червень 2022 року, де 6. ОСОБА_6 вказаний завідуючим сектором в Управлінні праці та соціальної політики окупаційної Адміністрації міста Ізюм, на 4 арк.

- рапортом оперуповноваженого СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_23 від 20.11.2023, в якому зазначено, що в ході виконання доручення, було встановлено, що ОСОБА_6 у вересні 2022 року виїхав ро рф;

- рапортом старшого оперуповноваженого СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_24 від 08.08.2025, в якому зазначено, що в ході виконання доручення, було встановлено, що ОСОБА_6 у вересні 2022 року по окупованій частині Харківської області виїхав ро рф;

- довідкою про стан розшуку ОСОБА_6 від заступника начальника РУП - начальника кримінальної поліції Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_25 від 06.02.2025, в якій зазначено, що ОСОБА_6 у вересні 2022 року виїхав до рф;

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук): із показань свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , довідки від 06.02.2025 та рапортів о/у СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 20.11.2023 та 08.08.2025 про те, що у вересні 2022 року знаходячись на окупованій території Ізюмського району ОСОБА_6 виїхав на територію російської федерації, де перебуває по теперішній час.

У зв`язку з ухиленням підозрюваного ОСОБА_6 від слідства, 02.05.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено оперуповноваженим СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, а також постановою від 12.06.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності): перебування підозрюваного ОСОБА_6 на території рф позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 29.03.2023 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 12.06.2025 у день їх складання, у зв`язку з чим, повідомлення про підозру було вручене близькому родичу ОСОБА_6 ОСОБА_16 , якій також вручено повістки про виклики ОСОБА_6 на «03» квітня 2023 року, «04» квітня 2023 року та «05» квітня 2023 року.

Крім того, відповідно до ч.8 ст.135 КПК України, на офіційному сайті Генеральної прокуратури України та в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовому кур`єрі» опубліковані повістки про виклики ОСОБА_6 на «29» липня 2024 року, «30» липня 2024 року та «31» липня 2024 року.

Також, відповідно до ч.8 ст.135 КПК України на офіційному сайті Генеральної прокуратури України та в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовому кур`єрі» опубліковано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 та опубліковані повістки про виклики ОСОБА_6 на «23» червня 2025 року, «24» червня 2025 року та «25» червня 2025 року для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000033, отримання письмового повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо, проте жодного разу ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився.

Також, відповідно до ст. ст. 133, 135 КПК України, до Ізюмської МВА 14.06.2025 було направлено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри на ім`я ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та повістки про виклик на його ім`я, для ознайомлення та подальшого вручення, проте до відділення №1 СВ Ізюмського РУП надійшов лист з Ізюмської МВА про те, що вручити вказані документи ОСОБА_6 не вдалося через відсутність інформації щодо його місця фактичного проживання або перебування.

Слід зазначити, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 - тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Під збройними формуваннями російської федерації Закон № 1207-VII визначає регулярні з`єднання і підрозділи, підпорядковані Міністерству оборони російської федерації, підрозділи та спеціальні формування, підпорядковані іншим силовим відомствам російської федерації, їхні радники, інструктори та іррегулярні незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців, створені, підпорядковані, керовані та фінансовані російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України (п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України № 1207-VII).

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 24-1 (ч. 1 ст. 297-1 КПК України).

Наведені вище обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 виїхав та переховується на території рф від органів досудового розслідування.

Враховуючи наведене, з метою досягнення завдання кримінального провадження, дотримання належної правової процедури, необхідним вбачається отримати дозвіл слідчого судді на проведення спеціального досудового розслідування.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII передбачено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 111-1 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 на теперішній час переховується від органів досудового розслідування, виїхав на територію рф, а тому, відповідно діючого законодавства зазначена особа належним чином повідомлений про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Крім того, п. 2 ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII встановлено, що вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більше як три рази поспіль), виїхав до окупованої території України, у зв`язку із чим, його оголошено у розшук.

У судовому засіданні прокурор, ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Також, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 передбачено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 24-1 (ч. 1 ст. 297-1 КПК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо кримінального правопорушення, передбаченого статтею ч. 5 ст. 111-1 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

У відповідності до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Слідчий суддя, поряд з положеннями ч.2 ст.297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст.297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділення № 1 СВ Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000033 від 05 січня 2023 року стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000033 від 05 січня 2023 року за ч. 5 ст. 111-1 КК України стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пенза, російської федерації, громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні внести відомості про здійснення спеціального досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1