УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання детектива Головного підрозділу детективі Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Брянка Луганської області, громадянина України, пенсіонера, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 20.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000050,

установив:

21.07.2025 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вх. № 75870) клопотання детектива Головного підрозділу детективі Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 20.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000050.

Обґрунтовуючи подане клопотання детектив Головного підрозділу детективі Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 зазначив про таке.

Детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000050 від 20.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

За версією органу досудового розслідування, внаслідок неналежного виконання начальником Департаменту з паливного забезпечення ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 46 879 554 грн., що є тяжкими наслідками, оскільки на період скоєння кримінального правопорушення, сума завданих збитків перевищувала у двісті п`ятдесят і більше разів неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

13.06.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

На думку детектива, обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, здобутих у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством.

Крім того, слідчий звертає увагу слідчого судді на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас детектив у клопотанні зазначає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не зможе в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 22.07.2025 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання детектива та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання детектива, вважає, що повідомлення про підозру вручене в неналежний спосіб, крім того вважає клопотання не обґрунтоване, а ризики не доведені. За таких обставин, просив відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника. Зазначив, що ризики не порушував, про це кримінальне провадження йому відомо давно, зауважив, що виїжджав за кордон та повертався, завжди на виклики до детектива з`являвся. Крім того, звернув увагу слідчого судді на те, що, перебуваючи за кордоном, детектив надіслав йому письмове повідомлення про підозру, яке ОСОБА_5 добровільно підписав, надіслав розписку з електронно-цифровим підписом. Тому ризики, зазначені у клопотанні детектива, є надуманими та необґгрнутованими.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для залишення клопотання детектива без задоволення, виходячи з такого.

У судовому засіданні встановлено, що детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000050 від 20.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

13.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 384 КК України.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

Стосовно твердження захисника про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручене не у передбачений КПК України спосіб, слід зазначити, що дійсно чинний КПК України не передбачає такого способу вручення, водночас, на переконання слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_5 підтвердив у судовому засіданні, що на момент надсилання йому повідомлення про підозру він перебував за кордоном, отримав його текст в електронному вигляді, надалі ОСОБА_5 добровільно надіслав розписку про його отримання, наклавши на неї свій електронний цифровий підпис, що й підтверджує наявність факту вручення та ознайомлення з текстом підозри. Так, зазначене не впливає на застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу. Крім того, підозрюваний та його захисник отримали клопотання про застосування запобіжного заходу, на підтвердження чого у матеріалах справи наявні їх розписки.

З урахуванням письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на цей час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Разом із цим, слід зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання деетктива матеріали.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема суворістю передбаченого покарання у разі визнання його вини.

А тому, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існує ризик можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, існує ризик того, що підозрюваний в змозі знищити, спотворити чи сховати будь-яку з речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на цей час не встановлені всі обставини, досудове розслідування триває, в ході якого проводяться слідчі дії.

При цьому, оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Слід зазначити, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Водночас матеріали клопотання не містять доказів про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки будь-якими достатніми та належними документами, долученими до клопотання, зазначений ризик не підтверджуються, а його існування не знайшло свого підтвердження під час розгляду клопотання детектива, тому такі твердження є лише припущеннями з боку сторони обвинувачення.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу слідчим суддею також враховано вік та стан здоров`я підозрюваного, його майновий стан, міцність його соціальних та сімейних зв`язків, його процесуальну поведінку, а також інші обставини, які характеризують його особу та спосіб життя.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, достатнім буде для виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Застосовуючи саме такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, його віку та стану здоров`я, майнового стану, міцності його соціальних та сімейних зв`язків, а також його процесуальну поведінку. На переконання слідчого судді, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на останнього таких обов`язків, а саме: - не відлучатися за межі міста Києва без дозволу детектива, прокурора, слідчого судді або суду; - повідомляти детектива, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; - прибувати за кожною вимогою до детектива, прокурора, слідчого судді, суду; - утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну..

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 180, 193, 194, 196, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання детектива Головного підрозділу детективі Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатися за межі міста Києва без дозволу детектива, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти детектива, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за кожною вимогою до детектива, прокурора, слідчого судді, суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії покладених на підозрюваного обов`язків в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 серпня 2025 року.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на детектива у кримінальному провадженні.

У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1