У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/2833/25 № 1-кс/610/501/2025
м. Балаклія30 липня 2025 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000383 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

28.07.2025 до суду поштою надійшло клопотання прокурора про арешт майна від 25.07.2025, яке було здано на пошту того ж дня.

Просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно: 1) автомобіль марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1980 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 ; 2) кришку бензобаку, власником яких є ОСОБА_4 , а фактичним користувачем - ОСОБА_5 ; 3) змив на ватну паличку з поверхні кришки бензобаку; 4) пожежне сміття з салону автомобіля.

Клопотання обґрунтовано тим, що 24.07.2025 при огляді місця події було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та яке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому на нього доцільно накласти арешт з метою збереження як речових доказів, які визнані такими за постановою слідчого, та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з необхідністю проведення ряду судових експертиз, таких як молекулярно-генетична, дактилоскопічна, цитологічна експертизи, які вимагають відповідного доступу до об`єкта дослідження, необхідно здійснити накладення арешту на виявлене майно.

Прокурор та власник майна ОСОБА_5 просили розглянути клопотання за їхньої відсутності.

Під час розгляду клопотання з наявних у суду матеріалів справи встановлено наступне.

24.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 194 КК України, кримінальному провадженню присвоєний № 0000383.

Частиною 2 статті 194 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки.

На час розгляду клопотання убачається про те, що 23.07.2025 о 22.10 год за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 в ході сварки наніс своїй дружині ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Також в цей день поблизу вищевказаної адреси загорівся автомобіль марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

24.07.2025 слідчим, за добровільною письмовою згодою ОСОБА_5 , на відкритій ділянці місцевості (узбіччя дороги) було проведено огляд місця події за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с-ще Андріївка, вул. Івана Франка, поблизу буд. 9, в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1980 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , власником якого відповідно до відповіді ТСЦ МВС № 6346 (на правах відділу м. Балаклія) РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 25.07.2025 є ОСОБА_4 ,а фактичним користувачем є ОСОБА_5 , кришку бензобаку,змив на ватну паличку з поверхні кришки бензобаку, пожежне сміття з салону автомобіля.

За постановою слідчого від 24.07.2025 вищевказане майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна, як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Окрім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому первинному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначених об'єктів, як речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1)Клопотання задовольнити повністю.

2)Накласти арешт на тимчасово вилучене 24.07.2025 в ході огляду місця події майно: 1) автомобіль марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1980 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 , а фактичним користувачем - ОСОБА_5 ; 2) кришку бензобаку, 3) змив на ватну паличку з поверхні кришки бензобаку, 4) пожежне сміття з салону автомобіля, позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

3)Місце зберігання арештованого майна визначити дізнавачу, слідчому, прокурору у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

4)Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1