№ 207/4746/24
№ 1-кп/207/147/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м.Кам`янське

Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000967 від 27.11.2023 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.3 ст.309 КК України

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 19.03.2025 продовжено запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на 60 днів до 16 травня 2025 року.

06 травня 2025 року до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , в якому заявник просить вирішити питання щодо застосування до нього застави та змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

12 травня 2025 року у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор просив залишити відмовити у задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу.

12 травня 2025 року у судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в якому заявник просить продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 діб.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінились, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилось.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт або обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши думку присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Таким чином, з огляду на покарання, яке може бути призначене ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, суд доходить до висновку про існування реальних ризиків того, що він може здійснити спроби переховування від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не має постійного місця роботи або навчання, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, отже міцних соціальних зв`язків не підтримує; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працює, не має постійного джерела доходу.

У даному випадку прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого перебувати на волі.

Тяжкість, характер та обставини кримінального правопорушення свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Суд зауважує, що відсутність, на даний час, фактів переховування обвинуваченого від суду чи впливу на свідків, жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ним цих дій в подальшому. Фактично, його належна процесуальна поведінка та відсутність спроб передбачених у ст. 177 КПК України зумовлені не його високими моральними якостями, а дієвістю обраного запобіжного заходу.

З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинувачуваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Наведене не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Пунктомп.5 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

У даному випадку суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора Кам`янської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою на 60 днів, до 10 липня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1