Справа № 304/1829/25 Провадження № 1-кс/304/699/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про обрання запобіжного заходу

у виді тримання під вартою

11 серпня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Перечин клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур`я Пасіка Перечинського району Закарпатської області, громадянина України, з початковою освітою, одруженого, має на утриманні шістьох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 10.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

11.08.2025 року слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області з клопотанням, яке погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У поданому клопотанні слідчий зазначає, що слідчим відділенням ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої на даний час особи на ім`я ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_8 , розробила злочинну схему, відповідно до якої, особи призовного віку від 18 до 60 років, за його сприяння, що виразилося в наданні усних інструкцій, порад та вказівок, доставці до місць незаконного перетину державного кордону України, об`їзду контрольних пунктів пропуску ДПСУ, наданні житла, з метою подальшого потрапляння в країни Європейського союзу.

До вчинення вказаного злочину невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_8 залучила ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , роль якого полягала у доставці особи, яка мала незаконно перетнути державний кордон України, до м. Перечин, усуненні перешкод шляхом об`їзду контрольних пунктів пропуску ДПСУ, інструктажі під час незаконного перетину державного кордону України, сприянні його вчиненню порадами, вказівками і безпосередньому супроводі до місць незаконного перетину державного кордону України в обхід прикордонних нарядів.

Зокрема, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановленому на даний час місці, будучи організатором, діючи умисно, на виконання розробленого злочинного плану, з корисливих мотивів, за грошову винагороду в розмірі 15000 доларів США, з метою подальшого незаконного переправлення військовозобов`язаного через державний кордон України, підшукала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та надалі, керуючи діями останнього, шляхом надання вказівок та порад, повідомив останньому щоб він будь-яким чином 09.08.2025 року доїхав до м.Мукачево, де очікував на подальші інструкції та вказівки, з метою організації його незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску. Окрім цього, невстановлена особа надала вказівку ОСОБА_5 прямувати на автомобілі марки «Мazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору до м.Мукачево та забрати ОСОБА_9 і доставити його до м.Перечин, для подальшого переправлення його в країни Європейського союзу.

Надалі ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою реалізації обумовленого з невстановленою на даний час особою на ім`я ОСОБА_8 злочинного наміру, з усунення перешкод та надання засобів для незаконного перетину державного кордону України, за кермом автомобіля марки «Мazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору прибув до м.Мукачево, де його очікував ОСОБА_9 , якого він посадив в салон вказаного автомобіля та разом поїхали в напрямку м.Перечин, по маршруту Мукачево-Свалява-Сімер-Перечин.

В подальшому, цього ж дня по дорозі до м.Перечин, близько о 00-00 годин, автомобіль марки «Мazda3», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору під керуванням ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції спільно з працівниками ДПСУ, біля будинку № 27 по вул.Карпатській в с Сімер Ужгородського району Закарпатської області.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.3 ст.332 КК України.

10.08.2025 року, о 01 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

10.08.2025 року ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.276-278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доказами, зокрема: листом НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ,протоколом огляду транспортного засобу від 10.08.2025 року; протоколами впізнання особи та предмета за фотознімками від 10.08.2025 року, протоколом огляду мобільного телефону від 10.08.2025 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .

В клопотанні слідчим зазначено, що стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину, може незаконно впливати на свідків, шляхом їх підкупу, умовляння або залякування (п.3 ч.1 ст.177 КПК України); вчинити інші кримінальні правопорушення (п.5 ст.177 КПК України).

Слідчий також вказує, що існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення зокрема тим, що ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні даного злочину, за яке йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 9 років з конфіскацією майна, а враховуючи, що кримінальне правопорушення у відповідності до ст.12 КК України є тяжким, тому існує ризик у вигляді переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 обізнаний з можливостями, способами та шляхами незаконного перетину державного кордону України, як через пункти пропуску так і поза його межами, якими він може скористатися для перетину кордону з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, як вказує слідчий, наразі проводяться слідчі (розшукові) дії з метою встановлення інших свідків, очевидців вчинення вказаного злочину, з якими підозрюваний знайомий особисто, як із особами, які здійснили незаконний перетин кордону та такими, що мають намір, а також інших співучасників, зокрема організатора, а тому останній, перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на них (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 відомі всі особи, які можуть бути свідками у кримінальному провадженні (особи, які мали намір чи перетнули державний кордон України), які в подальшому будуть допитуватися безпосередньо слідчим та судом, а тому існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань шляхом підкупу, умовляння чи залякування з метою уникнення таким чином кримінальної відповідальності.

Крім того, приймаючи до уваги, що на сьогоднішній день в країні оголошено воєнний стан і частина території держави знаходиться під окупацією ворога та не контролюється Україною, та ОСОБА_5 може переховуватися на вказаних територіях чи пересікти кордон з іншою державою поза офіційними пунктами пропуску, та існують реальні ризики, що останній сховається від слідства та суду. Зазначене свідчить не лише про високий рівень суспільної небезпеки інкримінованого діяння, а й про значну потенційну матеріальну вигоду, яку мав намір отримати підозрюваний. Це вказує на високу ймовірність ухилення ним від слідства та суду, а також використання наявних у нього ресурсів для впливу на хід досудового розслідування.

Та слідчий вважає, що при обрані запобіжного заходу слід врахувати, що вчинене

ОСОБА_5 кримінальне правопорушення має суспільний резонанс серед військовослужбовців та сімей родичі яких захищають Україну, оскільки особи, які за сприяння ОСОБА_5 , мали намір незаконно перетнути державний кордон, є військовозобов`язаними і повинні приходити військову службу за мобілізацією, а тому орган досудового розслідування, у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України наполягає на обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Слідчий зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, наявність яких виправдовує необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам та належному виконанні підозрюваним ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання у повному обсязі, просять задовольнити за наведеними у клопотанні підставами та вважають неможливим застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, без можливості внесення застави, оскільки вважають, що саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених у клопотанні ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти клопотання слідчого заперечує, наголошує на тому, що він має постійне місце проживання, на його утриманні знаходяться малолітні діти, які разом з дружиною наразі перебувають у Польщі та у найближчий час будуть повертатися додому, на Україну. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першим же викликом. В задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_5 просить відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід, а саме нічний домашній арешт.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив клопотання слідчого про застосування відносно підзахисного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково, вважає клопотання слідчого необгрунтованим, та зазначені у клопотанні ризики не доведеними та просить застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 000 гривень, посилаючись на недоведеність органом досудового розслідування недостатності застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням даних про особу підозрюваного, відсутність у нього судимостей, наявність стійких соціальних зв`язків: одружений, має на утриманні шістьох малолітніх дітей, а також наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання.

Вислухавши пояснення слідчого в обґрунтування клопотання та думку прокурора, які підтримали подане слідчим клопотання у повному обсязі та просять задовольнити за підставами, викладеними у ньому, думку підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення клопотання слідчого, та повно і всебічно дослідивши додані до клопотання матеріали, надані стороною захисту характеризуючі матеріали відносно підозрюваного та проаналізувавши докази на обґрунтування клопотання у їх сукупності, виходячи з принципів об`єктивності, справедливості та розумності, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст.177,178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що: 1) підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень п.п.1,2,3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно наданих суду матеріалів клопотання слідчого та Витягу з реєстру досудових розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, та яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вивчивши клопотання слідчого та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення підозрюваного, слідчого, думку прокурора, захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Тримання під вартою, за нормами ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що 10.08.2025 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доказами, зокрема: листом НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ,протоколом огляду транспортного засобу від 10.08.2025 року; протоколами впізнання особи та предмета за фотознімками від 10.08.2025 року, протоколом огляду мобільного телефону від 10.08.2025 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

В ході розгляду клопотання слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст.177 КПК України (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, унеможлививши проведення за його участі необхідних слідчих дій для повного та всебічного розслідування у даному кримінальному провадженні, а також виконання у відношенні нього процесуальних рішень; ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, шляхом їх підкупу, умовляння, залякування, що вплине на повне, всебічне та неупереджене проведення досудового розслідування та встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню. Також наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.

Також, слідчий суддя враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його вік, матеріальний та сімейний стан.

Слідчим суддею оцінено особу та репутацію підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, проте та на теперішній час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, який становить суспільний резонанс. Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги наявність на теперішній час у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, зокрема: ОСОБА_5 одружений, має на утриманні шість неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Крім того, на обліку у нарколога, психіатра ОСОБА_5 не перебуває, певної групи інвалідності не має, за місцем проживання характеризується позитивно, при цьому на теперішній час офіційно не працевлаштований, регулярного доходу та постійного джерела прибутку не має та доказів на підтвердження вказаних обставин стороною захисту не надано.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою що відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У справі Мамедова проти Росії 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року» термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v.the United Kingdom), п.32, Series A, № 182).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу, зазначеного у клопотанні слідчого.

Наявні у провадженні докази вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), у об`ємі як вимагає Закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити злочин, оскільки підтверджується наданими стороною обвинувачення матеріалами, перелік яких міститься у клопотанні, та долученими до нього доказами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

На переконання слідчого судді, прокурором доведено, що на даному етапі досудового розслідування кримінального правопорушення підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема підшукувати свідків, які можуть дати неправдиві показання на його користь, вчиняти дії, які унеможливлюють встановлення та виявлення ще не зібраних доказів стороною обвинувачення, іншим чином сприяти неможливості встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Окрім цього, не виключено, що ОСОБА_5 може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, пов`язані з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим та прокурором доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти рф»).

У відповідності до п.п.61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_5 та відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані у ході розгляду клопотання та стосуються конкретних обставин, фактів, які можуть викликати сумнів у їх правдивості, наявність чи відсутність яких не може бути спростована на даному етапі кримінального провадження та виходять за межі поняття «обґрунтованої підозри».

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що стороною захисту не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно обрати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою з визначенням застави.

Отже, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним під час розгляду клопотання ризикам, оцінюючи ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженню, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, слідчий суддя вбачає, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню і слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 такий запобіжний захід як тримання під вартою, строком на шістдесят днів.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З огляду на те, що в клопотанні слідчий просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію розгляду в даному провадженні, слідчий суддя вважає за можливе одночасно визначити підозрюваному заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, наявність у нього на утриманні шістьох малолітніх дітей, при цьому відомостей про наявність у нього нерухомого майна чи доходу органом досудового розслідування, стороною захисту не надано. А отже, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначено, що відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя виходить з вимог ч.4 та п.2 ч.5 ст.182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених цим Кодексом, становить 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст.177 КПК України, його сімейний та майновий стан, та дійшов до висновку, що розмір застави, який в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, повинен бути визначений на рівні 60 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680,00 гривень.

У разі внесення застави, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196-198, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 відраховувати з часу його затримання з 01 години 40 хвилин 10 серпня 2025 року, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 10.08.2025 року.

Термін дії даної ухвали закінчується о 01 годині 40 хвилин 08 жовтня 2025 року.

Визначити заставу для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму - 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: банк отримувача - Держказначейська служба України м.Київ, МФО - 820172, рахунок UA0018501, призначення платежу: застава № ухвали суду, П.І.Б. платника застави. ).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення ним застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з-під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення заставодавцем визначеної в даній ухвалі суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 виконувати наступні обов`язки, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом, на визначений ними день та час; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, судді; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання,роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити - два місяці з моменту внесення застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Про прийняте рішення повідомити учасників судового розгляду та копію ухвали слідчого судді невідкладно вручити підозрюваному ОСОБА_5 , учасникам судового провадження, для відома.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1