Справа№ 938/513/25
Судове провадження № 1-кп/938/92/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000039 від 25.03.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Довгопілля Путильського району Чернівецької області, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, вдівця, раніше не судимого, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне пошкодження офіційного документа в особистих інтересах.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

25.03.2025 в 08:46 годин, старшим інспектором сектору реагування патрульної поліції Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_5 , виявлено факт скоєння ОСОБА_3 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, яке виразилося в завідомо неправдивому виклику, поліції, а саме ОСОБА_3 , зателефонував на спецлінію 102 та повідомив про бійку в селищі Верховина по вулиці І.Франка, Верховинського району, Івано-Франківської області, неподалік приміщення магазину «Пролісок», яка не знайшла свого законного підтвердження.

3 даного приводу ОСОБА_3 , було запрошено до приміщення Верховинського районного відділення поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, що знаходиться за адресою: селище Верховина, вулиця Незалежності, 4А, Верховинського району Івано-Франківської області, для складання постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Знаходячись у зазначеному приміщенні в кімнаті прийому громадян, 25.03.2025 близько 09:25 годин, ОСОБА_3 , діючи в особистих інтересах, з метою пошкодження документів та уникнення адміністративної відповідальності, під час ознайомлення із офіційним документом - постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №180380 від 25.03.2025, яка була складена в його присутності поліцейським СРП Верховинського РВП ГУ НІ в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_5 , умисно пошкодив її шляхом розірвання на частини, привівши офіційний документ у стан непридатний для подальшого її використання за цільовим призначенням.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, пошкодження офіційних документів, вчинене в особистих інтересах.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.357 КК України визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин, погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Додатково пояснив, що в той день він перебував у стані алкогольного сп`яніння та зателефонував у Верховинське РВП і повідомив про бійку, якої насправді не було. Вказані дії він вчинив, оскільки не мав чим доїхати додому, та хотів, щоб поліцейські його підвезли. Працівники поліції, які приїхали на його виклик, забрали його до відділку поліції для складення відносно нього протоколу чи постанови за неправдивий виклик поліції. Перебуваючи у відділі поліції, він розірвав на кілька частин складену відносно нього постанову про адміністративне правопорушення.

Зазначив, що вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється та про вчинене шкодує, просить суворо не карати. Обіцяє, що в майбутньому такого більше не повториться.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.357 КК України, оскільки він вчинив умисне пошкодження офіційного документа в особистих інтересах.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду.

Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України діє принцип верховенства права. Статтею 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляд справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків, ОСОБА_3 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого на підставі ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому на підставі ст.67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, а саме, що він раніше не судимий, повністю визнав вину, за зареєстрованим місцем проживання характеризується негативно, вдівець, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 , слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.357 КК України, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371,373-376,381-382,394 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Після вступу вироку в законну силу речові докази по справі:

-постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №180380 від 25.03.2025 за ч.1 ст.183 КУпАП - залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0000039 від 25.03.2025;

-лазерний диск марки «Verbatim» із перекопійованим відеозаписом із нагрудної камери поліцейського - залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0000039 від 25.03.2025;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6