Провадження №1-кс/127/7640/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клембівка, Ямпільського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Зі змісту клопотання слідує, що за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 03.01.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області передано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК У країни.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, то він, спільно з ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 28.12.2024 приблизно о 23 год. 00 хв., перебували біля будівлі магазину «Mashket», що розташований за адресою місто Вінниця, вулиця Кооперативна, 61. В цей час до них підійшли раніше їм невідомі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при цьому останній попросив запальничку в раніше йому незнайомих ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 усвідомлюючи, що знаходяться в громадському місці, безпричинно, з хуліганських спонукань висловилися на адресу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нецензурною лайкою, на яку останні крім словесного обурення не реагували.

Надалі, ОСОБА_4 га ОСОБА_6 , розуміючи, що перебувають у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, виражаючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, які знаходять свій вияв у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, установлених правил співжиття, спілкування, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, прагнучи самоствердитися за рахунок приниження іншої особи, почали вчиняти хуліганські дії, зокрема штовхати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи висловлюватись на їхню адресу нецензурною лайкою.

В ході конфлікту у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на позбавлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 життя, з хуліганських спонукань шляхом заподіяння їм тілесних ушкоджень руками і ногами.

Реалізовуючи даний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно небезпечних наслідків, бажаючи заподіяти смерть двом особам, з хуліганських спонукань, перебуваючи навпроти будівлі магазину «Мазйкеї», що розташований за адресою місто Вінниця, вулиця Кооперативна, 61, а саме між тротуаром та паркувальним майданчиком, почергово, без будь-яких причин, діючи спільно та узгоджено між собою, почали наносити удари кулаками обох рук та ногами по голові ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Зокрема, ОСОБА_6 , приклавши силу, повалив руками ОСОБА_8 з ніг на асфальто-бетонне покриття тротуару та почав наносити йому чисельні удари кулаками по обличчю, після чого підвівся та завдав ОСОБА_8 декілька ударів ступнею правої ноги в голову, від чого останній втратив свідомість.

У цей час ОСОБА_4 , штовхнув та наніс удар кулаком в голову та відразу лівим коліном у живіт ОСОБА_7 , почав зближуватись з ним та наносили удари кулаками рук в голову, а ОСОБА_7 намагався ухилитися від них та відійти в безпечне місце.

При цьому ОСОБА_7 ухиляючись від ударів ОСОБА_4 побачивши ОСОБА_8 на асфальтному покритті та ОСОБА_6 , який наносив йому удари ногою, з метою припинення дій ОСОБА_6 різко відбіг далі від ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , який перебував без свідомості, для допомоги останньому, відштовхнувши від нього ОСОБА_6 .

В цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи спільно та узгоджено, разом накинулися на ОСОБА_7 прикладаючи силу руками відтягнули його від ОСОБА_8 та повалили на асфальто-бетонне покриття паркувального майданчика. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 , та подолання його опору, утримуючи його у лежачому положенні, таким чином позбавивши змоги останнього прикривати життєво важливі органи, а саме голову, селезінку, легені, нирки, порушення функцій яких могли спричинити загрозливі для життя явища. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, почали завдавати численні цілеспрямовані удари ногами та кулаками рук в життєво важливі органи, а саме у голову та живи ОСОБА_7 .

Подолавши опір ОСОБА_7 , переслідуючи спільний умисел на позбавлення життя останнього з метою виконання всіх необхідних дій для доведення свого злочинного умислу спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_7 , який знаходився у положенні лежачи на спині, на асфальтно- бетонному покритті, ОСОБА_4 взявшись лівою рукою за паркан та правою рукою опираючись на ОСОБА_6 який сидів на ОСОБА_7 здійснив декілька стрибків по голові ОСОБА_7 який перебував без свідомості та не мав можливості чинити опір.

Продовжуючи злочинні дії ОСОБА_4 відійшов від ОСОБА_7 та направився до ОСОБА_8 який продовжував лежати на асфальтобетонному покритті та наніс йому один удар лівою ногою в область голови ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_6 вставши з ОСОБА_7 який вже не чинив будь якого опору та перебував без свідомості та наніс йому близько 10 ударів підошвою взуття правої ноги у обличчя. В цей час до ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_4 та з землі підійняв сумку ОСОБА_7 при цьому підійшов до останнього та наніс ногами декілька ударів в області голови ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_6 руками перекинув ОСОБА_7 , який знаходився без свідомості, на живіт та продовжив завдавати йому цілеспрямовані удари ногою у місце розташування життєво важливих органів - поперекову ділянку тіла та хребет.

Після цього, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_8 , який продовжував лежати на асфальто-бетонному покритті тротуару та, скориставшись неможливістю потерпілого до самозахисту, оскільки останній перебував без свідомості, реалізовуючи спільний злочинний умисел спрямований на позбавлення життя, почав завдавати йому цілеспрямовані удари ногою у місце розташування життєво важливих органів - голову.

Вважаючи, що вчинили усі дії, необхідні для заподіяння смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які лежали на асфальтно-бетонному покритті без свідомості, не подавали будь-яких ознак життя, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , з метою уникнення відповідальності за вчинене та викриття, залишивши останніх покинули місце злочину.

Однак у подальшому потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виявлено перехожими та з отриманими тілесними ушкодженнями доставлено до Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де їм надано медичну допомогу, у зв`язку з чим смерть ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від заподіяних тілесних ушкоджень не настала.

Своїми спільними умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відповідно до висновку експерта від 12.02.2025 заподіяли потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: множинних уламкових переломів кісток лицевого черепа зі зміщенням, що переходить на основу черепа, по типу Ле-фор III справа та по типу Ле-фор II зліва, стінок очниць, стінок лобних пазух, гратчастого лабіринту, верхньощелепових пазух, основної пазухи, правого крилоподібного відростку клиновидної кістки (основа черепа), твердого піднебіння, правої виличної дуги. Пневмоцефалія (наявність повітря порожнині черепа), компресія лобних обох гемісфер головного мозку. Підшкірна, та міжм`язова емфізема обличчя та шиї. Гемосинусит. Забита рана верхньої повіки лівого ока. Перелом кісток носу зі зміщенням. Перелом перегородки носу зі зміщенням. Множинні садна та забійні рани обличчя та волосяної частини голови, параорбітальні набряки та гематоми. Вказані тілесні ушкодження являлись небезпечними для житгя у момент заподіяння, належать до тяжких тілесних ушкоджень. Тілесних ушкоджень з характерними судово-медичними ознаками, які б свідчили про «боротьбу» чи «самозахист» у ОСОБА_8 не виявлено.

Своїми спільними умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відповідно до висновку експерта від 04.04.2025 заподіяли потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу зі зміщенням, перелому кореня 42 зуба, відлому вестибулярної частини альвеолярного гребня, садна на волосистій частині голови, рани на лобі, синці на носі та нижніх повіках обох очей. Вказані тілесні ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесних ушкоджень з характерними судово-медичними ознаками, які б свідчили про «боротьбу» чи «самозахист» у ОСОБА_8 не виявлено.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, в тому числі Указом Президента України від 28.10.2024 № 740/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, 28.12.2024, приблизно о 23 год. 13 хв., перебуваючи спільно з ОСОБА_6 , біля будівлі магазину «Mashket», що розташований за адресою місто Вінниця, вулиця Кооперативна, 61, та знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, після вчинення замаху на вбивство ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з хуліганських мотивів, які перебували у положенні лежачи без свідомості внаслідок нанесених їм тілесних ушкоджень, помітили на дорозі поряд з ОСОБА_7 сумку- месенджер марки «PUMA», чорного кольору, з портативним зарядним пристроєм марки «Nomi», системою нагрівання тютюну марки «1OOS» та грошовими коштами в сумі 4000 гри., які належать ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення зазначених речей.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 28.12.2024 приблизно о 23 год. 13 хв., ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протинравність своїх дій та настання небезпечних наслідків, керуючись жагою легкої наживи та незаконного збагачення, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, так як потерпілий перебував у положенні лежачи без свідомості, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, викрали вищевказану сумку марки «PUMA» чорного кольору, вартістю 63 5,25 грн., з грошовими коштами в сумі 4000 гри., портативним зарядним пристроєм марки «Nomi» вартістю 203 грн. та системою нагрівання тютюну марки «IQOS» вартістю 575 грн. При цьому, ОСОБА_4 підняв дану сумку з майном та повісив собі через плече.

В подальшому, ОСОБА_4 га ОСОБА_6 разом з викраденим майном, з місця вчиненого кримінального правопорушення зникли, спільно розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5413,25 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - п.п. 1, 7 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті двом особам, з хуліганських мотивів та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, за попередньою-змовою групою осіб.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 повністю доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами відібрання заяви про кримінальне правопорушення, показаннями потерпілих, висновками судово-медичних експертиз, показаннями свідків, відеозаписами з камер спостереження за місцем вчинення кримінального правопорушення, протоколами їх огляду, протоколами інших слідчих дій та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 28.04.2025.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 22.06.2025.

За результатами передачі до Вінницького міського суду Вінницької області обвинувального акту, на цей час визначено склад суду у складі колегії суддів ( ОСОБА_9 - головуючий суддя, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ), справа 127/12368/25, та призначено підготовче судове засідання на 12:00 24.06.2025, водночас строк тримання під вартою ОСОБА_4 22.06.2025 закінчується, водночас провести підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному проваджені до завершення цього строку не надається можливим, що перешкоджає суду першої інстанції своєчасно здійснити розгляд клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до 22.06.2025.

Ураховуючи вищезазначене та те, що підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні не проведено з незалежних від прокурора причин, закінченням строку тримання під вартою ОСОБА_4 22.06.2025, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до слідчого судді Вінницького міського суду.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого та особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 та від 10 до 15 років відповідно.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду. Так, останній після вчинення кримінального правопорушення з місця злочину втік, усвідомлюючи той факт, що йому доведеться в подальшому відбувати покарання в місцях позбавлення волі, оскільки злочин, в якому він підозрюється, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за який передбачено до 15 років позбавлення волі.

Також, має місце ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого, більш м`якого, запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам.

З моменту обрання запобіжного заходу до цього часу зазначені ризики не зменшилися та не відпали.

Таким чином, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, слідчий стверджує, що доцільно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Враховуючи вказане, прокурор у клопотанні просить його задовольнити та продовжити строк дії обраного запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підтримав та просив задовольнити, оскільки, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що обвинувальний акт направлено до суду, а отже здобуто усі докази у кримінальному провадженні, тобто ризики знищити чи приховати будь-які докази підозрюваним втратили свою актуальність. Тому захисник просив визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані матеріали, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 28.04.2025.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 22.06.2025.

За результатами передачі до Вінницького міського суду Вінницької області обвинувального акту, на цей час визначено склад суду у складі колегії суддів ( ОСОБА_9 - головуючий суддя, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ), справа 127/12368/25, та призначено підготовче судове засідання на 12:00, 24.06.2025, водночас строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 22.06.2025, водночас провести підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному проваджені до завершення цього строку не надається можливим, що перешкоджає суду першої інстанції своєчасно здійснити розгляд клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до 22.06.2025.

Надаючи оцінку обґрунтованості клопотання прокурора слідчим суддею враховується наступне.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною шостою статті 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) передбачено у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Отже, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідчому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання "до початку підготовчого судового засідання" (ч. 1 ст. 176 КПК) та "до проведення підготовчого судового засідання" (ч. 6 ст. 199 КПК).

В свою чергу, порядок проведення підготовчого судового засідання закріплено у статті 314 КПК України.

Відповідно до частини першої та другої статті 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь. (ч. 3 ст. 314 КПК)

Таким чином, аналіз положень статей 176, 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX), у взаємозв`язку з положеннями статті 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого засідання.

Оскільки підготовче засідання у даному кримінальному провадженні призначено на 24.06.2025, а строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 22.06.2025 року, а відтак розгляд і вирішення клопотання прокурора, на даному етапі, віднесено до повноважень слідчого судді за місцем здійснення досудового розслідування.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та доданих до нього документів слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість обвинуваченого переховуватися від прокуратури та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також особу обвинуваченого, який на час розгляду клопотання обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачена у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Таким чином, на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалою суду про застосування запобіжного заходу не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях попереднього утримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити на 60 (шістдесят) днів строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 без визначення розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 199, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 серпня 2025 року (включно).

Ухвала про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , діє до 11 серпня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: