Справа № 712/2451/25
Провадження №1-кс/712/2429/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, посилаючись на те, що в провадженні СВ УСБУ в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 0000001 від 01.01.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 та ч.3 ст. 4362 КК України.

Вказує, що 08 травня 2025 року отримав невідому йому ухвалу слідчого судді про арешт майна, з якою не погоджується та просить скасувати арешт з ноутбука, який був вилучений під час обшуку.

В судовому засіданні особа, яка подала клопотання ОСОБА_6 , своє клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходить до наступного.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що в слідчого відділу УСБУ в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 0000001 від 01.01.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 та ч.3 ст. 4362 КК України.

26 лютого 2025 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 та ч.3 ст.4362 КК України.

Постановою слідчого від 27 лютого 2025 року визнано речовими доказами майно яке було вилучено в ході проведення обшуку 26 лютого 2025 року за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон, книжки та ноутбук сірого кольору.

28 лютого 2025 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення решту на майно, яке було вилучено під час обшуку.

11 березня 2025 року ухвалою слідчого судді накладено арешт на вилучене майно ОСОБА_6 , під час проведення обшуку.

01 травня 2025 року відповідно до вимог ст.290 КК України ОСОБА_6 , повідомлено про завершення досудового розслідування та відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Отже, метою накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000001 на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_6 було збереження речового доказу, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відомості та важлива інформація могли бути знищеною, а саме майно відповідає критеріям речового доказу згідно ст.98 КПК України в зв`язку з імовірністю зберігання на собі слідів кримінального правопорушення.

За вказаних обставин, виходячи з засад диспозитивності та змагальності кримінального провадження, передбачених ст.ст.22, 26 КПК України, положень ст.174 КПК України, клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.174, 303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_8

Повний текст ухвали проголошено 20 травня 2025 року о 11.30 год.