Справа № 521/7564/25
Номер провадження:1-кс/521/2178/25
УХВАЛА

11 червня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000379 від 17.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, 17.04.2025 до ЧЧ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_4 , більш детальна інформація не розголошується в інтересах слідства, в якій останній просить прийняти міри правового характеру до невідомої йому особи, які на території Хаджибейського району м. Одеси організувала незаконний збут наркотичних засобів з метою матеріального збагачення.

У подальшому працівниками УБН ГУНП в Одеській області отримано інформацію, що до вчинення вказаного злочину пов`язаного з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надалі, 05.06.2025 за оперативним супроводженням УБН ГУНП в Одеській області в рамках кримінального провадження проведено оперативну закупку, у ході якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на перехресті вулиць Розумовської та 2-го Розумовського провулку у м. Одесі, повторно незаконно за грошову винагороду у розмірі 500 гривень збув речовину зеленого кольору рослинного походження, загальною масою приблизно 3 гр., в якій за результатом проведеного експрес-тесту наявний вміст потенційного наркотику на основі канабісу.

Так, 05.06.2025 слідчим СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України та в подальшому на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності понятих було здійснено особистий обшук, під час якого було виявлено та вилучено:

- у лівій кишені брюк мобільний телефон марки «One Plus» (пароль НОМЕР_5), з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , всередині з сім-картами оператора «Лайфселл» з номерами « НОМЕР_3 », « НОМЕР_4 », запаковано до сейф-пакету НПУ ICR0234216;

- у правій кишені брюк грошові кошти у сумі 500 гривень, 3 купюри номіналом по 100 гривень з серією та номером УА0493365, ЗА1335669, ЕЄ2182255, 1 купюру номіналом 200 гривень з серією та номером АР0390052, запаковано до сейф-пакету НПУ ICR0234215;

- всередині чорного рюкзака 9 поліетиленових пакетів на застібці zip-lock всередині яких наявна речовина зеленого кольору рослинного походження та 1 поліетиленовий згорток з речовиною зеленого кольору рослинного походження, запаковано до сейф-пакету НПУ ICR0234218;

- всередині чорного рюкзака грошові кошти у сумі 3600 гривень, 7 купюр номіналом по 500 гривень з серією та номером ЄМ2285697, ЄК6942657, АП5095966, ЄМ3491945, ЄП5543418, ЄМ8614148, ЄП9721465, 1 купюра номіналом 100 гривень з серією та номером ЄВ7565569, запаковано до сейф-пакету НПУ ICR0234217.

05.06.2025 постановою слідчого вказані речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, оскільки слідчим доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частина 2 ст. 167 КПК України закріплює, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 статті 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчим у клопотанні доведено, що існують підстави ризику, що речі та предмети, які виявлено та вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_5 , можуть бути зіпсовані, знищені, перетворені, втрачені особою, яка ними володіє, та вказані предмети мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170, 172, 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000379 від 17.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт речі та предмети, які 05.06.2025 вилучені в ході особистого обшуку, затриманого в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки «One Plus» (пароль НОМЕР_5), з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , всередині з сім-картами оператора «Лайфселл» з номерами « НОМЕР_3 », « НОМЕР_4 »;

- грошові кошти у сумі 500 гривень, 3 купюри номіналом по 100 гривень з серією та номером УА0493365, ЗА1335669, ЕЄ2182255, 1 купюру номіналом 200 гривень з серією та номером АР0390052;

- 9 поліетиленових пакетів на застібці zip-lock всередині яких наявна речовина зеленого кольору рослинного походження та 1 поліетиленовий згорток з речовиною зеленого кольору рослинного походження;

- грошові кошти у сумі 3600 гривень, 7 купюр номіналом по 500 гривень з серією та номером ЄМ2285697, ЄК6942657, АП5095966, ЄМ3491945, ЄП5543418, ЄМ8614148, ЄП9721465, 1 купюра номіналом 100 гривень з серією та номером ЄВ7565569.

Заборонити користуватись, розпоряджатись та відчужувати майно, на яке накладено арешт, до прийняття рішення, щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України №1104 від 19.11.2012.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1