Справа № 367/3277/25
Провадження №1-в/367/112/2025
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду матеріали за поданням провідного інспектора Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 стосовно засудженого ОСОБА_4 про звільнення його від подальшого відбування покарання у зв`язку із змінами до Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2025 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшло погоджене начальником Бучанського районного відділу №2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 клопотання провідного інспектора відділу Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 стосовно засудженого ОСОБА_4 про звільнення його від подальшого відбування покарання у зв`язку із змінами до Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Подання мотивує тим, що ОСОБА_4 з 01.05.2024 перебуває на обліку в Бучанському районному відділі № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області. 18.07.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів. Згідно вироку Святошинського районного суду м. Києва, встановлено, що 22.10.2023 року о 16:30 ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину Sinsay, не маючи при собі достатньої суми грошових коштів, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, вирішили вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ДП «ЛПІ УКРАЇНА», загальною вартістю на 678 грн. Також в цей день 22.10.2023 року о 16:56 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 взяли із полиць товари, що належить ДП «ЛПП УКРАЇНА» AT «ЛПП», а саме чоловічі шкарпетки білого кольору марки «House» в кількості 7 пар в упаковці вартістю 499 грн., жіночі черевики чорного кольору, 36-го розміру марки «House» вартістю 799 грн, загальна вартість - 1298 грн. Однак довести злочин до кінця ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 не змогли з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки були зупинені працівниками вищевказаного магазину.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2023 рік з 1 січня 2023 р. по 31 грудня 2023 р. складає 1342 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму 2684 грн. Отже епізоди вчинені 22.10.2023 р. ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 , а саме: 1.яким завдали ДП «ЛПІ УКРАЇНА» матеріального збитку на загальну суму 678 грн. підлягають декриміналізації. та 2. яким завдали ДП «ЛПП УКРАЇНА» AT «ЛПП» матеріального збитку на загальну суму 1298 грн підлягають декриміналізації. Отже, зі змісту вироку Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2024 р. вбачається, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України 22.10.2023 року, розмір завданого матеріального збитку в загальному склав 1976 грн. Таким чином, враховуючи положення Податкового кодексу України та Закону № 3886-ІХ«Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», розмір вартості викраденого майна становить менше 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, передбачених санкцією ч.2 ст. 51 КУпАП та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Представник органу з питань пробації в судове засідання не з`явилась, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд подання у її відсутності, подання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Засуджений в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 12.05.2025 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності, подання підтримав та просив його задовольнити.

Покурор ОСОБА_8 подав заяву, в якій не заперечував проти задоволення подання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З 01.01.2023 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 в сумі 2684 грн.

Отже, податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342 грн (2684 грн : 50%).

Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 х2=2684 грн.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 січня 2021 року у справі №306/7567/12, вказала, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно до вироку Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 та ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 22.10.2023 у невстановлений досудовим розслідуванням час, в умовах воєнного стану, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці та обставинах, зустрівся з ОСОБА_7 , з якою спільно вирішили прибути до торгово-розважального закладу, розташованого по вулиці Берковецька, 6-Д в м. Києві «Lavina» та викрасти товари з магазинів одягу. З цією метою, 22.10.2023, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 ), прибули до магазину «Sinsay» ТРЦ «Lavina», розташованого по вул. Берковецька, 6-Д в м. Києві, де перебуваючи в приміщенні даного магазину та не маючи при собі достатньої суми грошових коштів, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, вирішили вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ДП «ЛПП УКРАЇНА».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 22.10.2023 приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи у торговій залі вказаного магазину, проходила разом з ОСОБА_4 , між торгових полиць, де звернула увагу на жіночий светр, який вирішили таємно викрасти, та в подальшому на жіночі труси, які також вирішили спільно, таємно викрасти. При цьому, пересвідчившись, що за їх злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяли із полиць товари, що належить ДП «ЛПП УКРАЇНА» АТ «ЛПП», а саме: светр жіночий вартістю 399 грн.; труси жіночі вартістю 279 грн., які в подальшому помістили до пакету, який був у ОСОБА_4 , після чого, спільно з ОСОБА_7 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, не розрахувавшись за вказане чуже майно, яке попередньо сховали до власного пакету світло-коричневого кольору, що знаходився в руках у ОСОБА_4 , вийшли через сигнальні рамки магазину, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали ДП «ЛПП УКРАЇНА» АТ «ЛПП», матеріальної шкоди на загальну суму 678 грн.

Крім цього, 22.10.2023 приблизно о 16 годині 56 хвилин, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , продовжуючи знаходитись у ТРЦ «Lavina», прибули до магазину «House», розташованого по вул. Берковецька, 6-Д в м. Києві, де перебуваючи в приміщенні даного магазину та не маючи при собі достатньої суми грошових коштів, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, вирішили повторно вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ДП «ЛПП УКРАЇНА» АТ «ЛПП».

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна групою осіб, ОСОБА_7 22.10.2023 приблизно о 16 годині 56 хвилин, перебуваючи у торговій залі вказаного магазину, проходила разом з ОСОБА_4 між торгових полиць, де звернула увагу на жіночі черевики, які вирішили таємно викрасти, а ОСОБА_4 звернув увагу на чоловічі шкарпетки, які також вирішили таємно викрасти.

При цьому, пересвідчившись, що за їх злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяли із полиць товари, що належить ДП «ЛПП УКРАЇНА» АТ «ЛПП», а саме: чоловічі шкарпетки білого кольору марки «House» в кількості 7 пар в упаковці вартістю 499 грн., жіночі черевики чорного кольору, 36-го розміру марки «House» вартістю 799 грн., а всього майна на загальну суму 1298 грн.

Отже, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року завдав матеріальну шкоду потерпілій стороні на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на даний час, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі частини 2 статті 74 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 4, 5, 74 Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 стосовно засудженого ОСОБА_4 про звільнення його від подальшого відбування покарання у зв`язку із змінами до Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 ККУкраїни у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1