Справа № 136/738/25
провадження №1-кс/136/169/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 19.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Турбів, Липовецького району, Вінницької області та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, освіта повна загальна середня, непрацюючої, раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_6 , звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області перебувають вищевказані матеріали кримінального провадження.

Досудовим розслідування установлено, що 17.04.2025 о 08 год. 10 хв., ОСОБА_5 перебуваючи в домогосподарстві ОСОБА_7 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де вона проживала на протязі останніх трьох місяців, в той час в даному будинку також перебувала і ОСОБА_8 , як приїхала погостювати 16.04.2025 року, та залишилась переночувати так як в нічний час доби не мала змоги поїхати до свого місця проживання.

У подальшому, коли в будинку залишилась ОСОБА_8 , яка на той час спала в одній з кімнат та ОСОБА_5 , в останньої виник умисел на вчинення крадіжки майна ОСОБА_8 , а саме мобільного телефону.

Після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на крадіжку чужого майна ОСОБА_5 , пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, протиправно, усвідомлюючи незаконність своїх дій, достовірно розуміючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, востаннє 06 лютого 2025 року на підставі Указу Президента України № 4220-ІХ від 15.01.2025 строком до 09.05.2025, підійшла до ліжка, де на той час спала ОСОБА_8 , та розуміючи, що остання не спостерігає за її діями, взяла з ліжка мобільний телефон марки «ZTE» лінійка «Blade А 75», модель «Z 2359» з об`ємом пам`яті 4/256 GB, в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 911/25-21 від 24.04.2025 становить 3252 грн. 10 коп., який на той час був в чохлі до вказаного мобільного телефону вартість якого відповідно до вказаного висновку судової товарознавчої експертизи становить 87 грн., 75 коп., який таємно викрала та сховавши до кишені одягу, ніким не помічена залишила місце скоєння злочину, та викраденим в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдала потерпілій ОСОБА_8 матеріального шкоди на загальну суму 3339 грн. 85 коп.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім цього, 17.04.2025 близько 08 години 10 хв., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи в домогосподарстві ОСОБА_7 , що розташована за адресою АДРЕСА_2 , таємно, умисно здійснила крадіжку мобільного телефону марки «ZTE» лінійка «Blade А 75», модель «Z 2359» з об`ємом пам`яті 4/256 GB, в корпусі чорного кольору, який на той час був в чохлі до вказаного мобільного телефону, який ОСОБА_5 , сховавши до кишені одягу, ніким не помічена залишила місце скоєння злочину, та викраденим розпорядилась на власний розсуд.

У подальшому, цього ж дня, ОСОБА_5 , переконавшись що її протиправні дії ніким не помічені, зайшовши до нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 , дістала викрадений мобільний телефон, та знявши захисний чохол даного телефону виявила під ним паспорт громадянина України, який виданий на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 , запис № 929, виданий 23.04.2024 органом «0523», та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи що вказаний паспорт громадянина України є важливим особистим документом, втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїм прав, свобод та законних інтересів власника, діючи умисно, заволоділа вказаним паспортом та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, сховавши у нежитлове приміщення, що за адресою АДРЕСА_3 , де він знаходився до 21.04.2025, та був виявлений та вилучений працівниками СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, а саме незаконне заволодіння будь - яким способом паспортом.

У вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій 09.05.2025 було вручено письмове повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

Доказами, які обґрунтовують підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень є: заява потерпілої ОСОБА_8 у якій вона повідомляє про крадіжку мобільного телефону марки «ZTE» лінійка «Blade А 75», модель «Z 2359» з об`ємом пам`яті 4/256 GB, в корпусі чорного кольору, який був оснащений захисним чохлом під яким знаходився паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 ; протоколи допиту потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , підозрюваної ОСОБА_5 , протокол добровільної видачі та огляду предмета; протокол огляду місця події; Висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи.

Ураховуючи викладене, слідчий зазначає, що на даний час в органу досудового розслідування наявні підстави у застосуванні стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки встановлено наявність ризиків, що передбачені п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання переховуватись від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, що стало підставою звернення до суду із даним клопотанням.

Прокурор та слідча в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, що у ньому наведені, просили його задовольнити, вказуючи на можливу вірогідність вчинення спроб підозрюваною, які їй інкримінуються.

Підозрювана в судовому засіданні, після роз`яснення їй права мати захисника, запевнила, що буде здійснювати захист самостійно, не заперечуючи обґрунтованості підозри та її причетності до кримінальних правопорушень, вказала, що належним чином виконувала покладені на неї обов`язки, будь-яких порушень не допускала, а свідки та потерпіла проживають в іншому населеному пункті, з якими вона не комунікує взагалі за відсутності у неї засобів зв`язку (картки у телефоні) та віддаленістю її місця проживання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання, вважає, що стороною кримінального провадження, з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини даного кримінального провадження, доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.

Слідчим доведено та надано достатні докази на підтвердження розумної підозри, які свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної із вчиненням кримінально протиправних дій, тобто такі обставини виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення у клопотанні, що передбачені п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що підставами застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні (вірогідні) підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити поза процесуальні, протиправні дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , 2005 року народження, має повних 19 років, раніше не судима, проживає у сім`ї з обома батьками, які окрім неї виховують четверо неповнолітніх дітей, відповідно до відомостей органу місцевого самоврядування ОСОБА_5 характеризується посередньо; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює та не навчається.

При встановленні наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 95, ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України.

Разом з цим, як було встановлено слідчим суддею підозрювана ОСОБА_5 проживає зовсім у іншому населеному пункті, а ніж потерпіла та свідки у цьому кримінальному провадженні, що є досить віддаленим, взагалі не контактують, отож ризик впливу на вказаних осіб зі сторони підозрюваної, з урахуванням її віку, особи є сумнівним та мало ймовірним.

При цьому, слідчий суддя приймає до уваги судову практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

При цьому, згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Отож доводи прокурора про те, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення буде ймовірно спонукати ОСОБА_5 до спроб вчинити дії визначені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає недоведеними жодними доказами, а тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 має достатньо міцні соціальні зв`язки та фактори стримуючого характеру, а надані до клопотання докази, жодним чином їх не спростовують.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК.

З огляду на встановлені обставини при розгляді даного клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено доцільність застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, утім за наявності обґрунтованої підозри, суд вважає за можливе з метою забезпечення дотримання останньою її обов`язків зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею.

За таких обставин, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 132, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 19.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваної ОСОБА_5 .

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, у провадженні яких буде знаходитись кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 19.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_12