Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/141/20
Провадження № 1-кп/506/15/25
У Х В А Л А

29.04.2025селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР 30.12.2019 року за №0000241, 30.01.2020 року за №0000024, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красні Окни Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою базовою освітою, не працює, неодруженого, раніше не судимого,

за скоєння суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

за участю

прокурора ОСОБА_4

особи, стосовно якої

вирішується питання про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

представника органу соціального захисту

населення Окнянської селищної ради

Подільського району Одеської області ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Прокурором було направлено до суду клопотання щодо застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_3 , посилаючись на те , що 03 січня 2020 року близько 18.30 год останній проходив повз господарство ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та знаючи, що в сараї, який розташований на території вказаного господарства, утримується коза, вирішив її викрасти.

Реалізовуючи зазначений намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, в цей же день та час ОСОБА_3 , діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка, на його переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, через незачинені ворота зайшов на територію господарства ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та через незаперті двері проник в сарай, де з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, умисно, таємно викрав козу дворічного віку коричневої масті, вартістю 800 грн., вивівши її за територію вказаного домогосподарства, чим завдав матеріальних збитків потерпілій на зазначену суму.

Викраденим ОСОБА_3 в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 18.01.2020 року близько 11.00 год. ОСОБА_3 проходив повз господарство ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , та побачивши майно, яке знаходилось на подвір`ї, вирішив його викрасти.

Реалізовуючи зазначений намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, в цей же день та час, ОСОБА_3 , діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка, на його переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, через незачинену хвіртку зайшов на територію подвір`я господарства ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, умисно, таємно, повторно викрав: чоловічу термобілизну марки «AMIGO-TERMO» б/в, у кількості 1 шт., вартістю 380 грн., чоловічі труси марки «ТАСО» б/в, у кількості 1 шт., вартістю 15 грн., наволочки марки «ТИРОТЕКС» б/в, у кількості 2 шт., вартістю 20 грн. кожна, на суму 40 грн., шляхом зняття вказаної білизни з мотузки, після чого із салону автомобіля марки ВАЗ 2121 через незаперті двері водія викрав ліхтар марки «Police BL-D3026» б/в, вартістю 250 грн. Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 685 грн.

Викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 08.02.2020 року близько 16.00 год. ОСОБА_3 проходив повз господарство ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та вирішив проникнути до будинку та викрасти майно.

Реалізовуючи зазначений намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, в цей же день та час ОСОБА_3 , діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка, на його переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, через незачинену хвіртку зайшов на територію господарства ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де через незамкнені вхідні двері зайшов до веранди житлового будинку, звідки з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, умисно, таємно, повторно, намагався викрасти півлітрову скляну банку з тушкованою свининою, вартістю 51 грн. та чоловічі черевики військового зразка 43 розміру б/в, вартістю 430 грн. на загальну суму 481 грн., чим намагався завдати ОСОБА_8 матеріальних збитків на зазначену суму, але не довів свій злочинний намір до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений на місці вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_9 .

Оскільки ОСОБА_3 згідно з висновком судово-психіатричної експертизи страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді: «Органічний маячний (шизофреноподібний) розлад, беземісійний плин», яке позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, то прокурор, вбачаючи в його діях скоєння суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.15, ч.3 ст.185 КК України, звернувся до суду із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо останнього.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 за епізодами скоєння суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України щодо потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст. 284 КК України .

Судом у присутності захисника та представника органу соціального захисту населення Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області було роз`яснено ОСОБА_3 , що вказана підстава для закриття провадження у частині поданого прокурором клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру є нереабілітуючою, однак ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 просили задовольнити клопотання прокурора про закриття кримінального провадження по вказаним епізодам викрадення майна.

Потерпіла ОСОБА_11 у судове засідання у судове засідання не з`явилися і просила проводити судові засідання у її відсутність, не заперечуючи проти закриття кримінального провадження та повідомивши, що будь-яких претензій до ОСОБА_3 немає, звертатися із заявою про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за проникнення у житло не буде.

Що стосується потерпілої ОСОБА_10 , яка до суду не з`явилася, то за інформацією ВПД № 2 повістка, яка направлялися за місцем проживання, вказаним в обвинувальному акті, не була вручена так як остання не проживає в селищі Окни Подільського району , однак може проживати за місцем реєстрації своєї доньки у Вінницькій області.

Заслухавши думки учасників процесу , суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 інкримінується вчинення ним 18.01.2020 року суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.185 КК України (по епізоду викрадення майна у ОСОБА_8 ) -заволодіння чужим майном на суму 685 грн.

Крім того, відповідно до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 інкримінується вчинення ним 08.02.2020 року суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України (по епізоду замаху на викрадення майна у ОСОБА_8 ) -замаху на заволодіння чужим майном на суму 481 грн.

На той час діяли положення ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Заволодіння чужим майном вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2020 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2020 рік в сумі 2102 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2020 році складала 1051 грн. (2102 грн х 50%).

Положеннями ст.185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка ).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки .

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 у 2020 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_3 суспільно небезпечних діянь , незаконне заволодіння чужим майном шляхом крадіжки вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 210 грн 20 коп і якщо вартість викраденого майна перевищувала вказану суму, то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 р і цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Так, згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст. 3 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Отже, фактично має місце декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення правопорушення, що становить 2102 грн (1051 грн х 2), а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність суспільно небезпечних діянь , вчинення яких ОСОБА_3 інкримінується 18 січня 2020 року та 08 лютого 2020 року, оскільки вартість майна, згідно клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ,становить відповідно 685 грн та 481 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 2102 грн.

Згідно з пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною сьомою статті 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

При цьому , відповідно до ст.512 КПК України ,судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Таким чином, питання щодо закриття кримінального провадження за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру розглядається відповідно до загальних норм КУП України.

Враховуючи наведене та те, що під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 (за епізодами викрадення майна у ОСОБА_8 ) , втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просять задовольнити клопотання прокурора про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Що стосується клопотання прокурора про закриття кримінального провадження по епізоду щодо викрадення майна у ОСОБА_10 , то суд вважає , що таке клопотання заявлено передчасно, так як остання до суду не з`явилася, місце її проживання станом на час звернення з клопотанням про закриття кримінального провадження невідоме ,копія вказаного клопотання потерпілій не вручена.

За таких обставин суд позбавлений можливості роз`яснити потерпілій ОСОБА_10 про наслідки закриття кримінального провадження щодо викрадення її майна , а також роз`яснити її право про можливість звертатися із заявою щодо вчинення відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Тому в цій частині слід відмовити прокурору у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження як такому, що заявлено передчасно , та роз`яснити, що вказане клопотання може бути заявлено повторно , після дотримання відповідних норм КПК України

За вказаними епізодами цивільні позови не заявлялися, процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід не обирався

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про закриття кримінальних проваджень задовольнити частково.

Кримінальне провадження №0000024 , внесене до ЄРДР 30.01.2020 року, щодо застосування примусових заходів медичного характеру за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України щодо ОСОБА_3 - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000241 , внесеного до ЄРДР 30.12.2019 року про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальних провадженнях (за епізодом викрадення майна у ОСОБА_10 ), за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України щодо ОСОБА_3 відмовити, як у такому, що заявлено передчасно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено в залі суду 02 травня 2025 року о 15.00 год.

Суддя ОСОБА_1