Справа № 351/1452/24
Номер провадження №1-кп/351/152/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корости Косівського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 та ч.2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Снятинського районного суду Івано-Франківської області перебувають об`єднані матеріали кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_4 увчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 126-1 та ч.2 ст. 121 КК України.

Прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , яке мотивував тим, що підстав для зміни чи скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України у вчиненні якого він обвинувачується є тяжким, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які існують на даний час, а саме:

п. 1 переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від семи то десяти років та він усвідомлює про можливість призначення судом саме такого виду покарання в разі доведення вини в суді;

п. 3 - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, так як вони є сусідами, шляхом погроз, змушувати їх змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;

п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 може не з`являтись на виклики суду;

п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 ніде офіційно не працевлаштований, та веде антиморальний спосіб життя та в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження строку строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав.

Потерпілий у судовому засіданні клопотання прокурора підтримав.

Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо продовження строку тримання під вартою.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

З матеріалів справи слідує, що на час досудового розслідування кримінального провадження за ч. 2 ст. 121 КК України щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 14 березня 2025 року обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України направлено на розгляд до Снятинського районного суду. Ухвалою Снятинського районного суду від 20.03.2025 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18.05.2025 включно. Ухвалою Снятинського районного суду від 28.03.2025 дане провадження об`єднане з провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України в одне з присвоєнням єдиного № 351/1452/24. Ухвалою Снятинського районного суду від 06.05.2025р. обвинуваченому продовжено строк строк тримання під вартою до 04.07.2025р.

Частиною 3 ст.331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця увязнення. До спливу продовженого строку суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість.

Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому тримання особи під вартою може відбуватися лише на підставі відповідного рішення компетентного суду.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України є нетяжким та за ч. 2 ст. 121 КК України є тяжким злочином і на даний час існують ризики, передбачені п. 1,3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду про що свідчить тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому; незаконно впливати на свідків під час судового розгляду, так як вони є сусідами; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 може не з`являтися на виклики до суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає продовженню.

Суд вважає, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілої, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 194, 197, 205, 314-316, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора пропродовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задоволити .

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме: з 27 червня 2025 року по 25 серпня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в УВП (№12) у м. Івано-Франківську.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) та вручити обвинуваченому, прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_7