Справа № 279/2432/25
Провадження №1-кп/279/519/25 УХВАЛА
02 червня 2025 року
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. НовоградВолинський, Житомирської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, одружений, осіб на утриманні не має, інвалід 2-ї групи, не військовослужбовець, не ВПО, не депутат, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.190 КК України, -
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що згідно зі статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закон №796-ХІІ) у редакції, чинній до 01 січня 2015 року - громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.
Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.
Рішенням від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким, в тому числі, виключено зі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» положення про виплату підвищення непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення.
Таким чином, з 17 липня 2018 року відновила дію редакція статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка була чинною до 01 січня 2015 року.
Відповідно до додатку №1 до постанови Кабінету міністрів Української РСР від 27.07.1991 №106 визначено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед яких с. Берестовець, Коростенської ОТГ Коростенського району Житомирської області.
Так, в 2022 році, у не встановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, у ОСОБА_4 , який будучи обізнаним у положеннях законодавства щодо підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, на підставі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном (грошовими коштами Державного бюджету України) шляхом обману.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_6 , яка не була обізнаною про умисел ОСОБА_4 , який висловив прохання щодо реєстрації свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ., на що ОСОБА_6 погодилась.
В подальшому ОСОБА_4 за вказним місцем реєстрації не проживав, а фактично проживав у м. Звягель Житомирської області.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ГУ ПФУ Житомирській області, 29.05.2023 ОСОБА_4 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про зобов`язання ГУ ПФУ Житомирській області проведення перерахунку і виплати коштів із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями про його проживання у зоні гарантованого добровільного відселення внаслідок ававрії на ЧАЕС, а саме с. Берестовець Коростенського району Житомирської області до Житомирського окружного адміністративного суду.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України.
Під час розгляду кримінального провадження у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, та зазначив,
що він вину у скоєному кримінальному проступку визнає повністю, щиро розкаюється, шкоду відшкодував. Клопотання просить задовольнити.
Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення даного клопотання так як обвинувачений відшкодував заподіяну шкоду.
Прокурор ОСОБА_3 вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальностіу зв`язку з дійовим каяттям.
Вивчивши клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Санкція ч. 1 ст.190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.
Згідно ч. 2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, є кримінальним проступком.
У відповідності до пункту 3 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від 23грудня 2005року №12«Про практикузастосування судамиУкраїни законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Згідно ч.1ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ч. 3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченго ОСОБА_4 згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає:
- щире каяття або активне сприяння розкритю кримінального
проступку (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України);
- добровільне відшкодування завданого збитку ( п. 2 ч.1 ст. 66 КК України )
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів. Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Враховуючи, що обвинувачений вину у скоєному кримінальному проступку визнав повністю, щиро розкаяся, за місцем проживання характеризується позитивно , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває,суд прийшов до висновку, що клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов не заявлено.Арешт не накладався.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 284, 373-374 КПК України суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1ст. 190 КК Україниу зв`язку з дійовим каяттям.
- Копії документів, що містять в собі інформацію про громадянина ОСОБА_4 , які були вилучені в ГУ ПФУ; копія адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до ГУ ПФУ в Житомирській області - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до ГУ ПФУ в Житомирській області зберігається в архівному відділі Житомирського окружного адміністративного суду - залишити в розпорядженні Житомирського окружного адміністративного суду.
Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження не обирався.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1