Справа № 199/6468/25
УХВАЛА

іменем України

11 липня 2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в режимі дистанційного судового провадження кримінальне провадження № 0000008 від 06.01.2025 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

-за участю: прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції).

ВСТАНОВИВ:

Рішення Вищої ради правосуддя від 24.09.2024 № 2797/0/15-24 територіальну підсудність Добропільського міськрайонного суду Донецької області змінено шляхом її передачі Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська (нова назва Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра).

09.05.2025 в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000008 від 06.01.2025 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 24.09.2024 № 2797/0/15-24 щодо зміни територіальної підсудності Добропільського міськрайонного суду Донецької області, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та запровадженням воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022.

Так, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, та проходячи її на посаді гранатометника 2 мотопіхотного спеціалізованого відділення 3 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і ст.ст. 1, 4, 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

У невстановлений час та місці у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено, у великих розмірах, для власного вживання без мети збуту. Так, на початку січня 2025 року, більш точного часу встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Добропілля Покровського району Донецької області, вирішив замовити через мережу Інтернет особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)» у великих розмірах, для власного вживання без мети збуту, з доставкою до відділення ТОВ «Нова Пошта № 2», розташованого за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, просп. Шевченка, 1-А.

06.01.2025 ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено, у великих розмірах, для особистого вживання без мети збуту, достовірно знаючи, що раніше відправлена на його ім`я посилка № 957 з психотропною речовиною «PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)», прибула до відділення Нової Пошти № 2, яке знаходиться за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, просп. Шевченка, 1-а, направився до відділення, з метою її отримання.

Цього ж дня, тобто 06.01.2025, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні Нової Пошти №2, яке розташоване за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, просп. Шевченка, 1-а, отримав на своє ім`я відправлення № 957, достовірно знаючи, що в середині відправлення знаходиться психотропна речовина, обіг якої заборонено, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)» для особистого вживання без мети збуту.

06.01.2025 приблизно о 18:48 годині ОСОБА_3 , маючи при собі вищевказаний зіп-пакет, перебуваючи біля виходу з приміщення відділення Нової Пошти № 2, яке знаходиться за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, просп. Шевченка, 1-а, був зупинений працівниками поліції на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» з метою перевірки документів, посвідчуючих особу, під час чого ОСОБА_3 повідомив, що в нього при собі є психотропна речовина.

Цього ж дня, тобто 06.01.2025, в період часу з 19:14 години до 19:38 години в присутності двох понятих було проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції поштове відправлення № 957 на його ім`я, в середині якого знаходився зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка є психотропною речовиною, обіг якої заборонено «PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 2,9131 г, яку він незаконно придбав, зберігав без мети збуту, у великих розмірах та яку в подальшому було у нього вилучено.

Кристалічна речовина масою 2,9131 г містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса «PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 2,3742 г.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-2 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчі судові засідання: 15.05.2025, 03.06.2025, 10.06.2025, 20.06.2025, 01.07.2025 обвинувачений ОСОБА_3 не з`являвся.

В призначене підготовче судове засідання 11.07.2025 обвинувачений ОСОБА_3 в черговий раз також не з`явився.

Ухвали суду про привід обвинуваченого ОСОБА_3 від 10.06.2025, від 20.06.2025 та від 01.07.2025 не виконані.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав за необхідне відкласти розгляд кримінального провадження з метою встановлення місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_3 , про що заявив усне клопотання. Зі слів керівника ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області йому відомо про те, що в ході виконання ухвал суду про привід обвинуваченого встановити місцезнаходження останнього не можливо.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали обвинувального акту приходить до наступних висновків.

За ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Виходячи із змісту положень ст.ст. 291, 314 КПК України, єдині процесуальні документи, що підлягають дослідженню судом під час підготовчого судового засідання є обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідність яких вимогам кримінального процесуального закону має перевірити суд.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, зокрема, вимогам ст. 291 КПК України.

Параграф 3 Глави 24 КПК України регламентує вимоги до змісту обвинувального акту та порядок звернення з обвинувальним актом до суду.

Вимоги до змісту та форми обвинувального акту визначені в ст. 291 КПК України, якою передбачено, що обвинувальний акт має містити, серед іншого: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими, розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування), дату та місце його складення та затвердження.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000008 від 06.01.2025 обвинувачений ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 є військовослужбовцем за контрактом, який проходить військову службу на посаді гранатометника 2 мотопіхотного спеціалізованого відділення 3 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , як такий, що перебуваючи в місцях позбавлення волі, відбуваючи покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 28.03.2024, звернувся із заявою про проходження військової служби. В подальшому, на підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 13.08.2024 відповідно до ст. 81-1 КК України ОСОБА_3 було звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково, невідбута частина покарання складає: 4 роки 4 місяці 19 днів.

Однак в ході підготовчого розгляду справи стороною обвинувачення не надано суду жодного доказу щодо проходження обвинуваченим ОСОБА_3 військової служби на посаді гранатометника 2 мотопіхотного спеціалізованого відділення 3 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 .

Підготовчі судові засідання призначались судом багаторазово, а саме: 15.05.2025, 03.06.2025, 10.06.2025, 20.06.2025, 01.07.2025, 11.07.2025, виклики обвинуваченого здійснювалися за адресою місця проживання, яка вказана в обвинувальному акті, однак обвинувачений ОСОБА_3 , належним чином повідомлений, жодного разу до суду не з`явився. Ухвали суду від 10.06.2025, 20.06.2025, 01.07.2025 про привід ОСОБА_3 в призначені підготовчі судові засідання виконані не були, більш того контроль за виконанням ухвал суду від 20.06.2025 та від 01.07.2025 щодо приводу обвинуваченого ОСОБА_3 зі сторони обвинувачення прокуратури, взагалі проігноровано, письмових пояснень причин невиконання ухвал суду, що передбачено ч. 4 ст. 143 КПК України, не надано, тобто місце проживання обвинуваченого саме за адресою, вказаною в обвинувальному акті, не підтверджено.

Таким чином, суд вважає, що на час складання обвинувального акту ОСОБА_3 не проживав за адресою, вказаною в обвинувальному акті, що на думку суду є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, тому суд позбавлений можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду та розглянути його у розумні строки, у зв`язку з чим є усі правові підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Суд критично відноситься до листа (№ 50-11109вих-25 від 22.05.2025) та рапорту заступника командира ШСБ з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 про неможливість явки обвинуваченого ОСОБА_3 у підготовчі судові засідання у зв`язку із необхідністю виконання невідкладених бойових завдань, оскільки зміст вказаних документів не вбачається інформації щодо поважності неявки обвинуваченого в підготовчі судові засідання ,а саме: місце виконання, а також період виконання ОСОБА_3 невідкладних бойових завдань, що ставить під сумнів проходження обвинуваченим ОСОБА_3 військової служби у військовій частині НОМЕР_1 та перебування останнього на виконанні невідкладних бойових завдань (можливе самовільне залишення військової частини).

Крім того, що стосується відкладення розгляду кримінального провадження та надання стороні обвинувачення часу для встановлення місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_3 , то судом враховуються ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10.06.2025, 20.06.2025, 01.07.2025, відповідно до яких неодноразово застосовувався привід обвинуваченого ОСОБА_3 , та ці ухвали про привід обвинуваченого так і не були виконані, за цей час обвинуваченого ОСОБА_3 не було знайдено та доставлено до суду, тобто органом досудового розслідування в ході виконання вказаних ухвал про привід обвинуваченого місце знаходження ОСОБА_3 так і не було встановлено. Тому чергове відкладення розгляду кримінального провадження з метою встановлення місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_3 порушуватиме розумні строки розгляду кримінального провадження, передбачені положеннями ст. 28 КПК України.

Разом з тим, суд зауважує на те, що під час даного підготовчого судового засідання стороною обвинувачення зазначено, що встановити місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_3 не можливо, однак під час попередніх підготовчих судових засідань (15.05.2025, 03.06.2025, 10.06.2025, 20.06.2025, 01.07.2025) прокурор стверджував, що ОСОБА_3 не з`являвся до суду у зв`язку із необхідністю виконання невідкладених бойових завдань спеціалізованим батальйоном (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , в якій він проходить військову службу, що свідчить про протиріччя сторони обвинувачення у дійсному місцезнаходженні обвинуваченого ОСОБА_3 , тому суд вважає, що вирішення питання про можливість оголошення ОСОБА_3 у розшук буде не тільки безпідставним, а нереалізованим.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх рішеннях, судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Оскільки, розумний строк судового розгляду є невід`ємним елементом права на справедливий судовий розгляд, який безпосередньо закріплений в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При тлумаченні поняття "розумні строки" Європейський суд з прав людини визначив момент початку та закінчення цих строків, а також вивів критерії, які повинні враховуватися при оцінці певного строку як розумного, а саме: складність справи, важливість для заявника питання, що розглядається судом, поведінка заявника, поведінка державних органів.

Крім вказаного, ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Наведене вище унеможливлює задоволення заявленого стороною обвинувачення клопотання про чергове відкладення розгляду кримінального провадження з метою встановлення місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_3 та забезпечення його явки до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що органом досудового розслідування станом на 11.07.2025 не вжито належних заходів до встановлення дійсного місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_3 , що унеможливило його інформування про час і місце підготовчого судового засідання у порядку, передбаченому ст.ст. 135-136 КПК України.

Невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей стосовно місця проживання/перебування обвинуваченого ОСОБА_3 позбавляє суд належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України, провести підготовче судове засідання, оскільки усі можливі заходи щодо виклику обвинуваченого вичерпані, та в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті, прийнявши законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура

Згідно з положеннями ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Суд зауважує, що до повноважень суду не входить встановлення місця проживання/перебування обвинуваченого під час підготовчого провадження, це є виключно прерогативою сторони обвинувачення, яка зобов`язана належним чином виконувати покладені на неї обов`язки.

З огляду на вказане перекладання функцій обвинувачення та захисту на суд - є не припустимим.

Як встановлено судом під час підготовчого судового засідання, стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки за результатами виклику останнього до суду з адреси місця проживання, зазначеної в обвинувальному акті, судом встановлено, що обвинувачений за зазначеною адресою (в обвинувальному акті) не проживає, оскільки жодної інформації щодо належного повідомлення про вручення судової повістки Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра, до суду не надходило, належних відомостей щодо проходження ОСОБА_3 військової служби на посаді гранатометника 2 мотопіхотного спеціалізованого відділення 3 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 та перебування обвинуваченого на виконання невідкладених бойових завдань суду надано не було, що свідчить про порушення стороною обвинувачення п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

За таких обставин, наведені вище порушення вимог кримінального процесуального закону позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом, оскільки є суттєвими і не можуть бути усунені під час судового розгляду.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, для усунення недоліків, а саме: для виконання вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України та зазначення у обвинувальному акті анкетних відомостей ОСОБА_3 в частині його фактичного місця проживання або перебування.

Керуючись ст. 110, п. 3 ч. 3 ст. 314, п. 2 ч. 2 ст. 291, ст.ст. 369-372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000008 від 06.01.2025 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повернути прокурору Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошений о 14:00 годині 14.07.2025.

Суддя: ОСОБА_1

11.07.2025