Справа № 750/5996/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/236/25
Категорія - тримання підв артою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

13 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 02 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Димерка, Козелецького району Чернігівської області, громадянину України, з вищою освітою, військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 , особі з ІІ групою інвалідності, розлученому, який має на утриманні двох дітей, фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 червня 2025 року з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри, а також доведення стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, враховуючи характер злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , дані про особу підозрюваного, за встановлених фактичних обставин слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належне виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та запобіганню встановленим ризикам.

При цьому посилаючись на положення ч.4 ст. 183 КПК України, зважаючи на дію воєнного стану та злочин в якому підозрюється ОСОБА_8 слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування застави не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як безпідставну та необґрунтовану, оскільки висновки суду є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, але за наявності висновку про необхідність застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу, просить розглянути можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначивши її у мінімальному розмірі встановленому п.2 ч.5 ст. 182 КПК України не більше 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Посилаючись на положення ст.ст. 17, 178, 183, 194 КПК України, захисник вважає, що слідчий суддя не врахував те, що подане клопотання та додані до нього матеріали не містять переконливих доказів існування заявлених ризиків. Крім того, на порушення ст. 196 КПК України, слідчий суддя при ухваленні оскаржуваного рішення не обґрунтував та в мотивувальній частині не послався на обставини, які свідчать про реальність існування заявлених прокурором ризиків, які суд визнав доведеними та про неможливість застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави для запобігання заявлених ризиків.

Також при ухваленні рішення, не в повній мірі були враховані характеризуючі дані підозрюваного, зокрема наявність тісних соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, позитивні характеристики, наявність інвалідності отриманої внаслідок бойового поранення, відсутність судимостей, що навіть за доведеності ризиків, надавало можливість визначити підозрюваному заставу в якості альтернативного запобіжного заходу, що в повній мірі забезпечило належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, вказав про необґрунтованість постановленого слідчим суддею рішення, оскільки ризики не доведені, тому просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого або ж застосувати інший, альтернативний запобіжний захід, зокрема у вигляді застави, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту, звернув увагу на обґрунтованість пред`явленої підозри та доведеність встановлених ризиків, а тому просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з клопотання слідчого та матеріалів провадження ОСОБА_8 підозрюється у тому, що під час проходження військової служби за контрактом, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_8 самовільно залишив місце служби, визначене в с. Салтикова Дівиця Куликівської селищної громади Чернігівського району Чернігівської області, та в період з 17.04.2025 по 01.05.2025 року обов`язків військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

01 травня 2025 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 02 травня 2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. Такого висновку слідчий суддя дійшов на підставі досліджених матеріалів, наданих органами досудового розслідування, про що і зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Вирішуючи питання щодо встановлення наявності обґрунтованої підозри слідчим суддею під час перевірки дотримано стандарту доказування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Виходячи з наявних матеріалів, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, окрім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити ряд дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Апеляційний суд підкреслює, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій.

Процесуальний закон не вимагає наведення доказів того, що підозрюваний поза всяким сумнівом здійснюватиме дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню, проте, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Ризик - це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю апеляційних доводів сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, а тому тяжкість покарання, яке загрожує особі у разі визнання підозрюваного винним є суттєвим чинником, що впливає на поведінку підозрюваного та може бути однією з підстав для переховування від органів дізнання, ухилення від явки до слідчого та суду, а тому враховується при оцінці ризиків.

Врахування тяжкості можливого покарання, відповідає положенням ст. 178 КПК України, та має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, що, зокрема, і підвищує встановлений ризик.

Наявність місця проживання, міцних соціальних зв"язків хоча певним чином і знижують ймовірність переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, проте повністю не нівелюють, а тому мають враховуватися на ряду з іншими обставинами встановленими у ході розгляду клопотання.

Більше того, долучені до клопотання матеріали дають суду можливість стверджувати про цілковиту обґрунтованість заявленого стороною обвинувачення вище вказаного ризику, і з огляду на те, що матеріали службової перевірки вказують на неодноразові дії підозрюваного щодо самостійного залишення військової частини, а також даних з постанови про адміністративне правопорушення, яка вказує на наявність факту незаконного перетинання державного кордону України без дозволу відповідних органів влади, що в чергове доводить реальність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Незважаючи на аргументи захисника, який вказує про недоведеність ризиків, колегія суддів приходить до висновку про високу імовірність можливого незаконного впливу на свідків в даному провадженні, з огляду на характер злочину, а також встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні. Оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення на підтвердження захисної версії вчиненого діяння, що вказує на ризик перешкодити кримінальному правопорушенню іншим чином, що матиме негативні наслідки для злочину, який наразі перебуває на початковій стадії досудового розслідування.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, незважаючи на доводи захисника про відсутність у підозрюваного судимостей, є обґрунтованим з огляду на те, що у володінні ОСОБА_8 за місцем його проживання вилученого зброю та численні боєприпаси, у зв`язку з чим здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, сам же злочин у якому підозрюється ОСОБА_8 фактично був перерваний діями органів досудового розслідування щодо його затримання.

Разом з тим, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави належним чином не обґрунтував і не навів підстав та обставин щодо неможливості визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_8 .

Суд апеляційної, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема його стан здоров`я, який є інвалідом ІІ групи, у зв`язку з пораненням отриманим при захисті Батьківщини, має понад 20 років сумлінної служби та нагороджений орденом ОСОБА_9 ІІІ ступеня «За мужність», наявність на утриманні неповнолітніх дітей, а тому приходить до висновку про можливість визначення щодо ОСОБА_8 застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, суспільний інтерес, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів вважає, що застава у межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, вказаних у ст.194 КПК України, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне встановити заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як обґрунтовану та достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 до 29 червня 2025 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, а також покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 02 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначенням розміру застави підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, ОСОБА_8 , скасувати та постановити нову, якою клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», до 29 червня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_8 заставу у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Чернігівського апеляційного суду.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Після внесення застави і звільнення підозрюваного з-під варти слід вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документа із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12