Справа № 229/2100/20
Провадження № 1-в/191/537/24
У Х В А Л А

іменем України

13 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Дружківського міського суду Донецької області від 07.04.2021 року з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 15 червня 2021 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення:

- кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, 24.06.2019 року (сума завданої майнової шкоди становила 1600 грн. 96 коп.)вартість викраденого майна не перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення, підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX) до 4 років позбавлення волі;

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання суворого покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 16 грудня 2019 року більш суворим покаранням за даним вироком остаточно призначене покарання у виді 4 років позбавлення волі.

- кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, 21.04.2020 року (сума завданої майнової шкоди становила 388 грн. 31 коп.)вартість викраденого майна не перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення, підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX) до 2 років позбавлення волі;

- кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, 21.04.2020 року (сума завданої майнової шкоди становила 314 грн. 35 коп.)вартість викраденого майна не перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення, підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX) до 1 років позбавлення волі;

- кримінального правопорушення передбаченого ст.395 КК України до 4 місяців арешту;

- кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України до 4 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.71 КК України до остаточно призначеного покарання відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши під варту в залі суду. Строк покарання рахувати з моменту затримання.

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 16.12.2019 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020,00 грн. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 21.01.2021 року штраф було замінено на 60 годин громадських робіт.

Початок строку покарання засудженого ОСОБА_4 - 07.04.2021 року, а кінець строку покарання - 07.10.2025 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 1921,00 грн. у 2019 році, до 2102,00 грн. у 2020 році) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією вчинених ОСОБА_4 : 24.06.2019 року кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, 21.04.2020 року кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, 21.04.2020 року кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 07.04.2021 року з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 15 червня 2021 року, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання за вчинення цих діянь.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що вироком Дружківського міського суду Донецької області від 07.04.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.395, ч.2 ст.389 КК України, які не підпадають під дію положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, ОСОБА_4 було призначено покарання у виді 4 місяців арешту та 4 місяців арешту, то ОСОБА_4 на даний час фактично відбув покарання за вказані кримінальні правопорушення.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .

Негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з усуненням караності вчинених ним діянь, від призначеного покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 07.04.2021 року з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 15 червня 2021 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70, ч.2 ст.185, ч.1 ст.15, ч.2 ст.185, ст..395, ч.2 ст.389, ст.71 КК України.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1