САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Справа № 206/2763/25
1-кс/206/677/25
УХВАЛА

Іменем України

22 травня 2025 року Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Слов`яносербськ Слов`яносербського району Луганської області, громадянина України, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 Кримінального кодексу України,

за участі прокурора ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2025 року старший слідчий СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із клопотанням, погодженим із погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Станично-Луганського відділу Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у квітні 2014 року, точний час та дату під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, на території Луганської області, для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Луганської народної республіки» невстановленою особою було створене непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку.

Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ЛНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Луганської області та мали загальну координацію керівництва.

У травні 2014 року до складу структурного підрозділу, не передбаченого законом збройного формування, діючого на території с. Трьохізбенка, на той час Слов?яносербського району, Луганської області, створеного невстановленою в ході досудового розслідування особою, на добровільній основі, давши свою згоду на дотримання та виконання правил, тим самим, підтвердивши свої наміри на участь у незаконному збройному формуванню і виконанню його цілей і завдань, увійшов ОСОБА_4 , який мав умисел брати активну участь у діяльності даного незаконного збройного формування та вживати будь-яких заходів для його успішного функціонування, при цьому розуміючи, що діяльність зазначеного збройного формування спрямована на заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих незаконних владних структур, знищення живої сили супротивника та його матеріальних ресурсів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї.

Вступивши в зазначене збройне формування, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності формування, став брати активну участь в збройному формуванні, а саме виконував вказівки осіб, які були рангом вище за нього, спрямовані на успішне функціонування зазначеного незаконного збройного формування.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на участь у діяльності незаконного збройного формування, протягом травня 2014 року ОСОБА_4 , діючи у складі збройного формування, керуючись прямим умислом, маючи при собі автоматичну зброю, здійснював несення служби на блокпосту, розташованому в с. Трьохізбенка, на той час Слов?яносербського району, Луганської області, здійснюючи при цьому контрольно-пропускний режим, перевірку транспорту та документів у осіб, що перетинали даний блокпост.

ОСОБА_4 підозрюється в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

26 травня 2016 року за вищевказаним фактом розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000368, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 260 КК України.

27 червня 2018 року органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру в участі в діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.2 ст.260 КК України.

27 червня 2018 року ОСОБА_4 оголошено в розшук, у зв`язку з тим, що він переховується від органу досудового розслідування.

05 липня 2018 року ухвалою слідчого судді Новоайдарського районного суду Луганської області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

05 липня 2018 року досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

У подальшому слідчим суддею Новоайдарського районного суду Луганської області неодноразово надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній раз 21 січня 2020 року, строк дії якого на даний час закінчився.

06 травня 2025 року у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, досудове розслідування у вказаному провадженні відновлено.

06 травня 2025 року повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 27.06.2018, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.2 ст.260 КК України, та повістка про виклик останнього до слідчого СУ ГУНП в Луганській області на 12 год. 00 хв. 12.05.2025, на 12 год. 00 хв. 13.05.2025 та на 12 год. 00 хв. 14.05.2025 опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» № 91 (8016) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

06 травня 2025 року досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено.

12.05.2025, 13.05.2025, 14.05.2025 ОСОБА_4 на виклики до слідчого не з`явився без поважних причин і не повідомив про причини свого неприбуття.

21 травня 2025 року у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, досудове розслідування у вказаному провадженні відновлено.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, та який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

На думку слідства про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що ОСОБА_4 після звільнення н.п. Трьохізбенка Луганської області, втік на тимчасово окуповану територію України, з метою уникнення кримінальної відповідальності, більше того, ОСОБА_4 обізнаний про те, що стосовно нього здійснюється досудове розслідування, розуміючи, що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, та будучи повідомленим належним чином про виклик, 12.05.2025, 13.05.2025, 14.05.2025 на виклики до слідчого СУ ГУНП в Луганській області не з`явився, що загалом підтверджує його бажання переховуватися від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, його місцезнаходження на території, підконтрольній державній владі України, не встановлене.

Про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що в цьому провадженні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_4 , останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбаченого законом збройного формування, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_4 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України, або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, де, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбаченого законом збройного формування, має можливість активно співпрацювати з представниками держави-агресора, що надає йому можливість продовжити брати участь в діяльності не передбаченого законом збройного формування, а також скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку державних органів України, адже не передбачене законом збройне формування продовжує свою діяльність на території України і дотепер.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором свідчить наступне:

Відповідно до протоколів допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , після звільнення н.п. Трьохізбенка Збройними силами України від не передбаченого законом збройного формування, ОСОБА_4 разом з іншими учасниками НЗФ виїхав на тимчасово окуповану територію.

Згідно з п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Статтею 3 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією».

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 №376 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786:

-територія Щастинської міської територіальної громади Луганської області, до складу якої входить н.п. Трьохізбенка, в якому зареєстрований ОСОБА_4 , є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 25.02.2022;

-територія Алчевського району Луганської області, до складу якого входить н.п. Слов`яносербськ, в який після звільнення н.п. Трьохізбенка Збройними силами України втік ОСОБА_4 , є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 07.04.2014.

-територія Луганського району, до складу якого входить м. Луганськ, в якому продовжував нести службу у складі не передбаченого законом збройного формування ОСОБА_4 , є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 07.04.2014.

Крім того, майже всі населенні пункти Луганської області є окупованими Російською Федерацією, станом на час розгляду даного клопотання, а їх залишок, що перебуває під контролем державної влади України, знаходиться на безпосередній лінії бойового зіткнення з країною-агресором.

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби №19/29448-25-вих від 09.04.2025, відомостей щодо перетинання державного кордону України та лінії розмежування з ТОТу громадянином України ОСОБА_4 в базі даних не виявлено.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №1200-0605-8/8654 від 09.04.2025 останні звітні відомості по застрахованій особі ОСОБА_4 надходили від страхувальника ДЕРЖАВНЕ ПIДПРИЄМСТВО "ЛУГАНСЬКЕ ЛІСОМИСЛИВСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО", код згідно з , за січень 2014 року.

Відповідно до листа Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації №4/1833-31 від 02.05.2025 відомості щодо реєстрації ОСОБА_4 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутні.

Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №12029/13753-11-25/15.5 від 08.04.2025 за результатами перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть відносно ОСОБА_4 не виявлено.

Відповідно до матеріалів виконаного доручення, наданого оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України, при проведенні розшукових дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , на теперішній час місцезнаходження останнього на території, підконтрольній державній владі України, не встановлено, на обліках як внутрішньо переміщена особа він не перебуває, зареєстрованого майна, що перебуває в його власності, на території України не має, нові реєстрації, в наявних у Національної поліції обліках, щодо нього відсутні.

Протягом квітня-вересня 2014 року значна кількість території та населених пунктів Луганської області, в тому числі м. Луганськ опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань ГШ ЗС Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій російської федерації на території Луганської області т.зв. «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Одночасно, представниками російської федерації та контрольованими ними органами України, з метою насильницької зміни конституційного ладу України, на тимчасово окупованій частині Луганської області з числа представників політичного блоку «ЛНР» створено органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, та, згідно з Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» №2268-VIII від 18.01.2018, є органами окупаційної адміністрації Російської Федерації т.зв. «ЛНР», діяльність яких направлена на насильницьку зміну конституційного ладу України. У складі вищевказаних органів функціонували різного роду незаконні збройні формування, які виконували наступні функції:

-систематична організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;

-з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними Силами України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників т.зв. «ЛНР», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;

-вербування нових учасників до складу незаконних збройних формувань та керівництво їхніми діями;

-захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Луганської області;

-скоєння терористичних актів та диверсій на території України;

-захоплення зброї чи заволодіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;

-викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;

-силова підтримка учасників політичного блоку при проведенні незаконного референдуму на території Луганської області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «ЛНР», а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

-вчинення дій, спрямованих на унеможливлення проведення 25.05.2014 позачергових виборів Президента України на території Луганської області;

-організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.

24.02.2022 Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025) із затвердженням відповідними Законами України.

Таким чином встановлені наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Слідчий просить суд, обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити і обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши доводи прокурора, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.05.2016 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000368 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України.

27 червня 2018 року органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру в участі в діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 260 КК України.

27 червня 2018 року ОСОБА_4 оголошено в розшук, у зв`язку з тим, що він переховується від органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч.6 ст.193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, який відповідно до ч.5 ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі до 8 років, тому є підстави вважати, що він усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, про це свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , в разі визнання його винним у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Також органом досудового розслідування не встановлено постійного місця проживання та реєстрації ОСОБА_4 на території, яка підконтрольна органам влади України, у зв`язку з чим, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також те, що до теперішнього часу місцезнаходження підозрюваного не встановлене та не відоме, його оголошено в розшук. Також, є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 вже умисно переховується та в подальшому може умисно переховуватися від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Луганської області з метою унеможливлення проведення з ним необхідних процесуальних та слідчих дій, направлених на виконання основного завдання кримінального провадження, визначеного ст.2 КПК України, щодо забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування. Разом з тим, існує необхідність проведення комплексу слідчих дій, спрямованих на відшукання доказів вини підозрюваного та встановлення обставин, яка мають значення та ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів пов`язаних з його участю у не передбаченому законом збройному формуванні, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. ОСОБА_4 може незаконно впливати в майбутньому на свідків в даному кримінальному провадженні. Окрім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється.

У зв`язку з встановленим обставинами, суд приходить до висновку, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-184, 193-194, 196, 197, 205, 206, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зобов`язати слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000368, у разі затримання ОСОБА_4 у строк не пізніше сорока восьми годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити його до слідчого судді для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або заміну його на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1