справа № 208/4950/25
№ провадження 1-кп/208/1139/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 11.03.2025 року у кримінальному провадженні № 0000080 внесене 11.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецька Донецької області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, освіта професійно-технічна, мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого Вироком Заводського районного суду від м. Дніпродзержинська від 24.01.2025 року за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

ВСТАНОВИВ:

10.03.2025, приблизно о 10:30 год., ОСОБА_2 знаходився біля воріт будинку АДРЕСА_1 , де також перебувала і його співмешканка ОСОБА_3 .

Під час перебування у вказаному місці та у зазначений час між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підґрунті ревнощів раптово склалися взаємні неприязні відносини та стався конфлікт, під час якого у ОСОБА_2 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_3 побоїв.

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_3 побоїв, ОСОБА_2 , знаходячись 10.03.2025, приблизно о 10.30 год., (більш точний час не встановлено), біля воріт будинку АДРЕСА_1 , діючи цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом завдання людині побоїв, тобто неодноразового нанесення їй чисельних ударів, можливо спричинити їй фізичного болю, передбачаючи такі наслідки та бажаючи їх настання, розташувавшись навпроти ОСОБА_3 , яка стояла лівим боком до нього, наніс останній долонею правої руки два удари в область потилиці, чим завдав їй фізичного болю, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними діями, які виразилися у завданні побоїв, ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_3 болісні відчуття, що не призвело до порушення анатомічної цілісності тканин або нормального функціонування органів тіла людини, тобто не спричинили тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України, що полягає в умисному завданні побоїв.

Обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 надійшов до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з клопотанням прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані наступні матеріали:

- письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 від 17.04.2025 року, складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- письмова заява потерпілої ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні від 17.04.2025 року;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000080 внесене 11.03.2025 року.

Враховуючи позицію учасників судового провадження, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, наявні усі підстави для розгляду вказаного обвинувального акту у спрощеному провадженні у відповідності до положень ст.ст.381-382 КК України.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами досудового розслідування.

Обставини, що встановлені органом досудового розслідування та які не оспорюються учасниками судового провадження, доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, а саме у умисному завданні побоїв.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані, що характеризують його особу, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначені ОСОБА_2 покарання, суд також враховує, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до відомостей, зазначених в обвинувальному акті є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачений перебуває у близьких відносинах (п.6-1 ч.1 ст.67 КК України).

ОСОБА_2 не працює, раніше судимий за ч.2 ст.121 КК України, з 30.10.2018 року перебував на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання алкоголю, синдром залежності F10.2, в 2025 року знятий з обліку, за допомогою до лікаря-психіатра не звертався, за місцем проживання характеризується негативно.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді громадських робіт.

Також cуд враховує, що Вироком Заводського районного суду від м. Дніпродзержинська від 24.01.2025 року ОСОБА_2 був засуджений за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, а відтак вчинив інкримінований у даному кримінальному провадженні кримінальний проступок після постановлення вказаного вироку.

Положеннями ч.1 ст.71 КК України встановлено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Отже, суд до покарання призначеного за вироком у даній справі у виді громадських робіт частково приєднує покарання у виді невідбутого покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком. Зважаючи, що в строк відбуття покарання за попереднім вироком ОСОБА_2 зараховано строк перебування його під вартою з 25.10.2018 року по 11.10.2022 року з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, невідбутий строк покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком складає 3 роки 14 днів.

Відповідно до ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Відтак, до покарання за цим вироком, переведеного в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі строком 3 роки.

Разом з цим, судом при призначенні остаточного покарання не враховується Вирок Дніпровського районного суду від 26.03.2025 м. Дніпродзержинська, яким ОСОБА_2 було засуджено за ч.1 ст.249 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, оскільки на даний час вказаний вирок не набрав законної сили.

Заходи забезпечення у вигляді запобіжного заходу чи арешту майна у кримінальному провадженні не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 370, 374, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді 160 годин громадських робіт, що відповідає 20 (двадцяти) дням позбавлення волі, шляхом часткового приєднання покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки за попереднім вирокомЗаводського районного суду від м. Дніпродзержинська від 24.01.2025 року, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 20 (двадцять) днів.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили та фактичного затримання обвинуваченого.

Запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження, що відповідає вимогам ч.4 ст.382 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1