У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000196, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1. ст. 366, ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000196, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1. ст. 366, ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування матеріалів кримінального провадження №0000196 від 24.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1. ст. 366, ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження, встановлено, що заступник Буштинського селищного голови з питань діяльності виконавчих органів по сумісництву голова опікунської ради при виконавчому комітеті Буштинської селищної ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) або догляду сторонніх осіб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , організував злочинну схему з незаконного збагачення, шляхом вимагання та отримання неправомірних грошових винагород від осіб, які ухиляються від мобілізації, шляхом підроблення документів (акт встановлення факту здійснення постійного стороннього догляду) по догляду за пристарілими та інвалідами (позитивні висновки про здійснення піклування, які надають можливість даним особам отримати відстрочку від мобілізації та право перетину кордону. Встановлено, що ОСОБА_5 підробляє висновки опікунської ради, отримує від осіб призовного віку кошти та передає іншим учасникам схеми.

У клопотанні вказано на те, що також встановлено, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 до вказаної злочинної схеми залучив наступних осіб із числа працівників Буштинської селищної ради:

- заступника голови Буштинської селищної ради ( по сумісництву заступник голови опікунської ради при виконавчому комітеті Буштинської селищної ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) або догляду сторонніх осіб) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який підшукує осіб, які мають намір ухилення від мобілізації та підробляє висновки опікунської ради;

- секретаря Буштинської селищної ради (депутата Буштинської селищної ради) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , яка підробляє акти обстеження фактичних умов проживання;

- директора Тячівського районного центру соціальних служб ( по сумісництву секретар опікунської ради при виконавчому комітеті Буштинської селищної ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) або догляду сторонніх осіб) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , яка складає фіктивні акти перевірки по факту піклування за особами, підробляє висновок опікунської ради;

- старосту с. Вонігово, Буштинської селищної ради ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , який видає особам, які мають намір ухилення від військової служби фіктивні довідки щодо їхнього фіктивного місця проживання та реєстрації.

Так, з метою встановлення обставин протиправної діяльності, 08 серпня 2025 року на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у кримінальному провадженні №0000196 від 24.04.2024, проведено обшук у будинку (житлових та нежитлових приміщеннях) за адресою АДРЕСА_2 , по місцю фактичного проживання заступника Буштинського селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 1. мобільний телефон марки I-Phone 8 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із СІМ картою НОМЕР_3 .

Зазначене тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме для з`ясування всіх обставин вимагання та одержання неправомірних винагород, підроблення документів а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як тимчасово вилучення майна та його арешт.

09.08.2025 у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовими доказами майна вилученого під час проведення обшуку.

У клопотанні міститься покликання на ч. 2 ст. 170, п.1 ч. 2 ст. 170, ст. 98, ч.ч. 10, 11 ст. 170, п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 170, ч. 2 ст. 173 КПК України.

Прокурор зазначає, що на даний час існує сукупність об`єктивних підстав вважати, що вищевказані документи є доказами у кримінальному провадженні, адже відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України ( є матеріальними об`єктами, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Як вказує прокурор, враховуючи викладене, є обґрунтована необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт. Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів.

Орган досудового розслідування ставить клопотання перед слідчим суддею про арешт майна вилученого 08.08.2025 під час проведення обшуку у будинку (житлових та нежитлових приміщеннях) за адресою АДРЕСА_2 , по місцю фактичного проживання заступника Буштинського селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме мобільний телефон марки I-Phone 8 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із СІМ картою НОМЕР_3 , по якому, необхідно провести його огляд за необхідності призначити відповідні експертизи.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. ст. 40, 98, 131, 132, 170, 171 КПК України, прокурор просить: задовольнити дане клопотання та накласти арешт на майно, яке вилучено 08.08.2025 у ході проведення обшуку у будинку (житлових та нежитлових приміщеннях) за адресою АДРЕСА_2 , по місцю фактичного проживання заступника Буштинського селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме мобільний телефон марки I-Phone 8 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із СІМ картою НОМЕР_3 .

Прокурор у судове засідання не з`явився про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує, просить задоволити.

Власник майна, в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Так, слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що неприбуття у судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 170 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 вказаної норми, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу….

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу….

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування матеріалів кримінального провадження №0000196, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 серпня 2025 року у кримінальному провадженні №0000196 від 24.04.2024, надано дозвіл на проведення обшуку у будинку (житлових та нежитлових приміщеннях) за адресою АДРЕСА_2 (об`єкт нерухомого майна на праві власності належить: ОСОБА_10 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення документів відносно громадян ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 ( а саме: висновки опікунської ради, акти обстеження фактичних умов проживання, акти перевірки факту піклування за особами, довідки про фактичне місце проживання та реєстрації, довідки про стан здоров`я), бланки документів, комп`ютерна техніка та мобільні телефони, які використовує ОСОБА_5 ..

Згідно протоколу обшуку (копія наявна в матеріалах клопотання) 08.08.2025 у будинку (житлових та нежитлових приміщеннях) за адресою АДРЕСА_2 , по місцю фактичного проживання заступника Буштинського селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки I-Phone 8 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із СІМ картою НОМЕР_3 .

09.08.2025 у кримінальному провадженні винесено постанову слідчого про визнання речовими доказами вилученого під час проведення обшуку майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що виявлені та вилучені в ході огляду місця події речі, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, а також, що накладення арешту на вилучене майно необхідне і з метою можливості проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні та судових експертиз.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурором доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

За таких обставин слідчий суддя, вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

При цьому, що під час розгляду клопотання, слідчий суддя приймає до уваги, що вилучені під час обшуку речі, можуть підпадати під визначення речей з обмеженим обігом та з метою встановлення походження якої призначаються експертні дослідження.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно п.3 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчим, слідчому судді доведено необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Так, відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті а саме з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

При цьому відомості про те, що власником надано добровільно паролі у матеріалах клопотання відсутні.

Слідчий суддя вважає, що наявні достатні правові підстави для арешту майна, оскільки враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З клопотання вбачається, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, строк на звернення з клопотанням не порушений, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню. Зазначені предмети мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, можливо зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Таким чином клопотання підлягає задоволенню.

Слід зазначити, що згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В даному випадку майно на яке слідчий просить накласти арешт вилучено в ході обшуку 08.08.2025, та надійшло до суду поштовим зв`язком 14.08.2025, згідно поштової відмітки прийнято до відправлення 09.08.2025.

Слідчий суддя вважає що вказане свідчить про дотримання стороною обвинувачення строків передбачених КПК України, для звернення із вказаним клопотанням до слідчого судді.

З урахуванням наведеного вище слідчий суддя вважає що клопотання прокурора слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000196, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1. ст. 366, ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на речі та документи, вилучені 08.08.2025 в ході обшуку у будинку (житлових та нежитлових приміщеннях) за адресою АДРЕСА_2 , по місцю фактичного проживання заступника Буштинського селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме мобільний телефон марки I-Phone 8 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із СІМ картою НОМЕР_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1