Справа № 461/760/25
Провадження № 1-кс/461/2922/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2025 Галицький районний суд м. Львова у складі слідчої судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000262 від 28.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 через свого представника адвоката ОСОБА_4 звернулася до суду зі вказаним клопотанням, у якому просить скасувати арешт на «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 , який належить їй на праві приватної власності.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчої судді Галицького районного суду міста Львова від 29.01.2025 по справі № 461/760/25 у межах кримінального провадження № 0000262 від 28.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, був накладений арешт на вказаний автомобіль. Накладення вказаного арешту зумовлене тим, що спірний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, на ньому наявні сліди злочину та у подальшому він буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних та транспортно-трасологічних експертиз. Зазначає, що 27.01.2025 (дата ДТП) за кермом спірного автомобіля перебував її чоловік ОСОБА_5 , який у межах вказаного кримінального провадження перебуває у статусі потерпілого. Станом на сьогодні у межах вказаного кримінального провадження проведені усі експертизи, необхідні для встановлення об`єктивної істини, інші слідчі дії, для проведення яких необхідний автомобіль, не плануються.

У зв`язку з наведеним, просить клопотання задовольнити.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат ОСОБА_4 скерував до суду заяву, у якій просить проводити розгляд клопотання у їх відсутності.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, скерував 08.05.2025 через канцелярію суду заперечення на клопотання, у яких просив відмовити у скасуванні арешту на спірний автомобіль, оскільки такий визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. Окрім цього, просив проводити розгляд клопотання у його відсутності.

Згідно зі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Врахувавши думку учасників судового засідання, оглянувши матеріали справи, слідча суддя приходить до такого.

Слідча суддя встановила, слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000262 від 28.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, 27.01.2025 під час огляду місця пригоди був виявлений і описаний автомобіль марки «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію є: ОСОБА_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

28.01.2025 вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Слідча суддя Галицького районного суду м. Львова ухвалою від 29.01.2025 у справі № 461/760/25 (провадження № 1-кс/461/692/25) наклала арешт на автомобіль марки «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію є ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 16 КПК України, - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У пункті 2 частини 1 статті 174 КПК України встановлено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Засада недоторканності права власності у кримінальному провадженні випливає із поваги до права власності, позбавлення права власності та контролю з боку держави щодо використання власності, які закріплені у ст. 1 Протоколу. Особливе значення цього принципу пояснюється і закріпленням його серед загальних засад кримінального провадження (п. 9 ч. 1 ст. 7, ст. 16 КПК України).

Засада недоторканності права власності у кримінальному провадженні випливає з поваги до права власності, позбавлення права власності та контролю з боку держави щодо використання власності, які закріплені у ст. 1 Протоколу. Особливе значення цього принципу пояснюється і закріпленням його серед загальних засад кримінального провадження (п. 9 ч. 1 ст. 7, ст. 16 КПК України).

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено ЄСПЛ у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява № 6833/74 від 13 липня 1979 р., в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності». Обмеження права власності не тільки має ґрунтуватися на законі, а знаходитись під дією судового контролю і мати тимчасовий характер.

Як встановила слідча суддя, у кримінальному провадженні №0000262 від 28.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, триває досудове слідство, та станом на момент розгляду клопотання підстави, з яких виходила слідча суддя при накладенні арешту на спірне майно, не відпали.

Разом з цим, слідча суддя вважає, що часткове скасування арешту майна у частині заборони користування вказаним транспортним засобом жодним чином не перешкоджатиме забезпеченню завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Вказаний автомобіль, хоча і є речовим доказом по справі, але арешт можливо застосувати лише у частині заборони розпорядження вказаним майном. При цьому, беручи до уваги, що доказів про призначення експертиз чи на вказаний автомобіль чи проведення будь-яких слідчих дій стосовно нього до суду не надано, з метою уникнення невиправданого надмірного втручання у право власності, слідча суддя вважає, що доцільно застосувати арешт шляхом заборони власнику автомобіля відчуження у будь-який спосіб вказаного вище транспортного засобу. Також суд враховує, що вжиття зазначених заходів арешту автомобіля не обмежить права та законні інтереси власника майна, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останнього його конституційних прав на користування майном, у той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується з критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності. У частині 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки у вказаному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль є речовим доказом, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, а також у зв`язку з необхідністю подальшого проведення досудового розслідування, слідча суддя вважає за необхідне продовжити вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом продовження застосування арешту на вказане майно, а саме заборони у будь-який спосіб відчужувати вказаний автомобіль.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, слідча суддя прийшла до переконання, що немає потреби і надалі обмежувати власника майна у користуванні цим майном, продовження арешту майна може спричинити збитки інтересам останнього, а тому підстав для подальшого збереження арешту у частині заборони користування цим транспортним засобом немає, у зв`язку з чим клопотання підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, слідча суддя -

постановила:

1. Клопотання задовольнити частково.

2. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.01.2025 у справі № 461/760/25 (провадження 1-кс/461/692/25), на транспортний засіб марки «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію є ОСОБА_3 , у частині позбавлення права користування цим майном, без права розпорядження ним та відчуження.

3. В іншій частині клопотання відмовити.

3. Попередити власника майна про необхідність збереження арештованого майна та про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_6