Справа № 467/545/25
Провадження № 1-кс/467/127/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2025 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000031, внесеному до ЄРДР 25 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України

В С Т А Н О В И В:

Начальник Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного в кримінальному провадженні № 0000031, внесеному до ЄРДР 25 квітня 2025 року.

Прокурор клопотання обґрунтовує тим, що відділенням поліції № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області проводиться дізнання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031, внесеному до ЄРДР 25 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

13 серпня 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України: незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

У ході дізнання був проведений огляд місця події, проведено інженерно-екологічну експертизу 03 липня 2025 року, за висновком якої встановлено заподіяння істотної шкоди у розмірі 70465 грн.

Посилаючись на те, що у зв`язку з наявністю вказаного збитку, спричиненого управлінню Державного агентства та рибного господарства у Миколаївській області на загальну суму 70465 грн., виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою подальшого забезпечення виконання рішення суду в частині цивільного позову, прокурор прохав накласти арешт на земельну ділянку площею 6.8795 га з кадастровим номером :04:000:0044, яка перебуває у власності ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що збиток по кримінальному провадженню буде сплачувати добровільно.

Дослідивши документи, що додані до клопотання, вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. При цьому завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що органом досудового розслідування - відділення поліції № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0000031, внесеному до ЄРДР 25 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

Відповідно до висновку за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 03 липня 2025 року розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилову біоресурсів 25 квітня 2025 року у річці Мала Корабельна біля с.Новокрасне Первомайського району Миколаївської області (карася сріблястого - 40 особин, товстолоба 1 особини, судака звичайного -1 особини) становить 70465 грн.

13 серпня 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України: незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

До клопотання долучено Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 серпня 2025 року, із якої вбачається, що ОСОБА_4 є власникомземельної ділянки площею 6.8795 га з кадастровим номером :04:000:0044, грошова оцінка якої станом на 13 серпня 2025 року за інформацією Державного земельного кадастру складає 295711 грн. 68 к.

У ході проведення дізнання управлінням Державного агентства та рибного господарства у Миколаївській області подано до ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 70465 грн.

Слідчий суддя, вирішуючи питання щодо об`єму (кількості), законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання буде виправданим у тому разі якщо воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

Враховуючи, що вартість майна (земельної ділянки), на яке прокурор прохає накласти арешт, більш ніж у чотири рази перевищує розмір збитків, які потерпілий прохає стягнути з підозрюваного за цивільним позовом, слідчий суддя вважає, що арешт земельної ділянки у даному кримінальному провадженні буде надмірним втручанням в право підозрюваного на мирне володіння майном та більшим, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить про висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000031, внесеному до ЄРДР 25 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду учасниками процесу.

Слідчий суддя ОСОБА_1