У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року селище Магдалинівка

Слідчий суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000143 від 23 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дмитров Донецької області, громадянина України, який має загальну середню освіту, не є особою з інвалідністю, офіційно не працює, не одружений, не має на утримані неповнолітніх або малолітніх дітей, який являється тимчасово переміщеною особою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до кримінальної відповідальності,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000143 від 23 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що орієнтовно з 14 години 00 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) 19.07.2025 ОСОБА_6 перебував разом із своїм знайомим ОСОБА_7 за адресою: Дніпропетровська обл., Самарівський р-н, с-ще. Магдалинівка відпочивали в парку вказаного селища, де вони разом розпивали алкогольні напої. В ході зазначеного відпочинку між ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 , виникла словесна сварка, після якої останній самостійно направився до місця свого мешкання.

В подальшому ОСОБА_7 , направився до свого місця мешкання та ліг відпочивати. Близько 16:00 год., ОСОБА_6 , знаходився на території гуртожитку, в зазначеному місці та час у останнього, від попередніх образ отриманих в ході сварки, виник прямий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , стоячи біля ліжка на якому перебував у положенні лежачи останній, тримаючи в правій руці кухонний ніж, спричинив йому один удар зазначеним ножем в область живота, після чого з ножем місце вчинення злочину покинув.

В результаті своїх умисних протиправних дій, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді колото-різаної рани передньої черевної стінки проникаюча в черевну порожнину з пошкодженням стінки тонкого кишечника, великого сальника, внутрішньочеревна-кровотеча які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння (на підставі п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6).

24 липня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121КК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «О`Хара проти Сполученого Королівства», доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу має відповідати стандарту «розумна підозра».

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

У главі 18 Кримінального процесуального кодексу України визначено заходи процесуального примусу, які застосовуються до підозрюваного з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також детально регламентовано порядок їх застосування.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

- репутацію підозрюваного;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 23.07.2025 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23липня 2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23липня 2025 року;

- протоколами огляду місця події від 23 липня 2025 року;

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний є тимчасово переміщеною особою, міцних соціальних зав`язків не має, і з метою ухилення від кримінальної відповідальності може змінити місце проживання при цьому не повідомивши органу досудового розслідування, тим самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлений та допитаний потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_9 , які ще не допитані безпосередньо судом в ході судового розгляду. Враховуючи викладене та розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене судом у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваний матиме реальну можливість незаконно впливати на потерпілого та свідка, змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, свідчить те, що останній законних джерел доходів не має, офіційно не працює. Викладене свідчить про те, що ОСОБА_6 може мати можливість необмеженого пересування, є ризик того, що останній зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, прохав суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий СВ ВП №1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 клопотання підтримав в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_11 в режимі відео конференції, не заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання та обрання запобіжного заходу відносно нього у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши надані матеріали до клопотання, суд вважає, що прокурор та слідчий довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання способам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст.181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали при триманні особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Все це свідчить про те, що ОСОБА_6 у випадку не застосування виключного виду запобіжного заходу, як домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, перебуваючи без відповідного контролю, може почати переховуватись від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Тому, оцінивши в сукупності всі вище наведенні обставини, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 181 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000143 від 23 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, до закінчення строку досудового розслідування, а саме до 24 вересня 2025 року.

Покласти на ОСОБА_6 , на час дії запобіжного заходу, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ ВП № 1 Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора Самарівської окружної прокуратури та суду за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місце постійного проживання будинку по АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого СВ ВП № 1 Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора Самарівської окружної прокуратури про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та свідком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окрім того, у період введеного на території України воєнного стану дозволити підозрюваному ОСОБА_6 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю покласти на ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить два місяці - до 24.09.2025 року, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно, після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1