УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м.Київ

слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.3 ст.365-2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.384 КК України, у кримінальному провадженні №0001049 від 27 вересня 2024 року про тимчасовий доступ до відомостей по всім розділам з електронної інформаційної системи Єдиного реєстру досудових розслідувань, що перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в:

В квітні 2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.3 ст.365-2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.384 КК України, у кримінальному провадженні №0001049 від 27 вересня 2024 року про тимчасовий доступ до відомостей по всім розділам з електронної інформаційної системи Єдиного реєстру досудових розслідувань, що перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє клопотання захисник мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001049 від 27 вересня 2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.3 ст.365-2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.384 КК України. В даному провадженні 19 вересня 2024 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 було винесено постанову про оголошення ОСОБА_6 у державний та міжнародний розшук, а 23 вересня 2024 року керівником Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 23 жовтня 2024 року.

27 вересня 2024 року начальником відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 було винесено постанову, якою виділено із матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000752 матеріали щодо ОСОБА_6 в окреме кримінальне провадження під № 0001049. 02 жовтня 2024 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001049 від 27 вересня 2024 року було винесено постанову про зупинення досудового розслідування у на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. 02 жовтня 2024 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000752 від 03 листопада 2017 року було винесено постанову про зупинення досудового розслідування у на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. 11 листопада 2024 року першим заступником Генерального прокурора ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0001049 від 27 вересня 2024 року було винесено постанову про доручення здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні Головному слідчому управлінню СБ України. 12 грудня 2024 року старший слідчий в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001049 від 27 вересня 2024 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 . 12 грудня 2024 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001049 від 27 вересня 2024 року було винесено постанову про відновлення досудового розслідування. 12 грудня 2024 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 у кримінальному провадженні 2 № 0001049 від 27 вересня 2024 року було винесено постанову про зупинення досудового розслідування у на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. 20 січня 2025 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001049 від 27 вересня 2024 року було складено та подано до суду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування. 21 березня 2025 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було постановлено ухвалу про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001049 від 27 вересня 2024 року. Звернення сторони захисту до сторони обвинувачення про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження, про надання копій окремих процесуальних документів та інформації щодо кримінального провадження ніяких позитивних наслідків не дало.

Тобто сторона обвинувачення збирала докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях в рамках досудового розслідування кримінальних проваджень: № 0000752 від 03 листопада 2017 року; № 0001049 від 27 вересня 2024 року; № 0000065 від 04 березня 2021 року. Однак, сторона обвинувачення під час здійснення досудового розслідування не надавала захисту для ознайомлення та фотокопіювання матеріали кримінальних проваджень, копії процесуальних документів та інформації щодо ходу досудового розслідування. Із того об`єму документів, які додавався слідчим до клопотань про здійснення спеціального досудового розслідування та про обрання запобіжного заходу не можливо в повному обсязі з`ясувати хід досудового розслідування кримінальних проваджень та перевірити законність прийнятих процесуальних рішень та проведених слідчих (розшукових дій). Так, до клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування та про обрання запобіжного заходу додавались процесуальні документи, які складені у кримінальному провадженні № 0000065 від 04 березня 2021 року, яке розслідувалося НАБУ. Однак, ні саме клопотання, а ні додані до нього матеріали не містили відомостей про правові підстави використання таких документів саме у кримінальному провадженні №0001049 від 27 вересня 2024 року. До первинних документів, які стали підставою для реєстрації відомостей про кримінальні правопорушення в ЄРДР, захист теж не отримував доступу. При цьому, питання реєстрації відомостей в ЄРДР має ключове значення для кримінального провадження. Оскільки якщо за певним епізодом не було внесено до ЄРДР відповідні відомості про кримінальне правопорушення, то здобуті органом досудового розслідування докази є недопустимими. У зв`язку з цим, в сторони захисту виникла потреба в отриманні тимчасового доступу до електронних документів в інформаційній системі ЄРДР, які перебувають у володінні і розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо кримінальних проваджень № 0001049 від 27 вересня 2024 року, № 0000752 від 03 листопада 2017 року, № 0000065 від 04 березня 2021 року, а саме по всім розділам: «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення» (із відображенням вкладки «Зміни кожної вкладки 6 «Правопорушення» розділу «Кримінальні правопорушення»), «Рух провадження» «Прикріплені файли», «Зміна кваліфікації», «Зміна фабули обвинувачення», тощо, з правом отримання належним чином їх засвідчених копій. Отримана інформація матиме суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема, але не виключено, щодо: - підстав реєстрації кримінальних проваджень в ЄРДР; - наявності повноважень слідчих та прокурорів проводити слідчі (розшукові) дії та приймати процесуальні рішення; - законності використання окремих матеріалів кримінального провадження в іншому кримінальному провадженні. Самостійно отримати вищевказану інформацію сторона захисту позбавлена можливості через відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 надавати таку інформацію у відповідь на адвокатські запити та відмову сторони обвинувачення у кримінальному провадженні надавати для ознайомлення матеріали кримінального провадження та інформації із ЄРДР. Відтак, з метою ефективного захисту інтересів підозрюваного захисник вважає за необхідно отримання відповідних даних по тексту клопотання в ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому із посиланням на вимоги ст..ст.20, 22, 85, 93, 159-163 КПК України адвокат звернувся із вказаним клопотанням до суду із захистом інтересів підозрюваного та необхідністю зібрання доказів.

В судовому засіданні адвокат в інтересах підозрюваного підтримав вказане клопотання із наведених у ньому підстав та просив слідчого суддю його задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зважаючи на те, що значення доказів витребувана інформація не містить.

Заслухавши присутніх представників учасників та вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що Головне слідче управління СБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження ГСУ СБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001049 від 27 вересня 2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.3 ст.365-2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.384 КК України. В даному провадженні 19 вересня 2024 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 було винесено постанову про оголошення ОСОБА_6 у державний та міжнародний розшук, а 23 вересня 2024 року керівником Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 23 жовтня 2024 року.

При цьому, 27 вересня 2024 року начальником відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 було винесено постанову, якою виділено із матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000752 матеріали щодо ОСОБА_6 в окреме кримінальне провадження під № 0001049.

Доказів закінчення досудового розслідування у цих провадження матеріали клопотання захисника не містять.

Будучи стороною захисту, адвокат в інтересах підозрюваного звернувся до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до електронних документів в інформаційній системі ЄРДР, які перебувають у володінні і розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо кримінальних проваджень № 0001049 від 27 вересня 2024 року, № 0000752 від 03 листопада 2017 року, № 0000065 від 04 березня 2021 року, а саме по всім розділам: «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення» (із відображенням вкладки «Зміни кожної вкладки 6 «Правопорушення» розділу «Кримінальні правопорушення»), «Рух провадження» «Прикріплені файли», «Зміна кваліфікації», «Зміна фабули обвинувачення», тощо, з правом отримання належним чином їх засвідчених копій. Отримана інформація матиме суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема, але не виключено, щодо: - підстав реєстрації кримінальних проваджень в ЄРДР; - наявності повноважень слідчих та прокурорів проводити слідчі (розшукові) дії та перевірити законність прийнятих процесуальних рішень та проведених слідчих (розшукових дій).

Вирішуючи вказане клопотання сторони захисту слід зазначити наступне.

Так, відповідно до п.19 ст.3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Крім того, у відповідності до положень ч.2 ст.93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів, перевірок; ініціювання проведення слідчий (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 86, частин 2 та 3 ст. 93 КПК України,ч. 1 ст 160 КПК України, вказує на те, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7 ст. 163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.

За п.15 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в подані ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається з наданих копій документів, то протягом 2024 року адвокати в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 неодноразово звертались до слідчих ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 із вимогами про необхідність отримання запитуваної інформації, але отримали постанови про відмови у задоволені таких клопотань у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Згідно вимог ч.1 ст..221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

У відповідності до ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч.6 ст.163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

За умовами ж ч.1 ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд встановлюють наявність або відсутність фактів, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В той же час, у взаємозв`язку ст.ст.91,92 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні правопорушення, вид і розмір шкоди, тощо, а обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора, а у відповідних випадках на потерпілого.

З огляду на викладене, відомості, які просить захисник за цим клопотанням отримати в порядку тимчасового доступу до електронних документів в інформаційній системі ЄРДР, які перебувають у володінні і розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо кримінальних проваджень № 0001049 від 27 вересня 2024 року, № 0000752 від 03 листопада 2017 року, № 0000065 від 04 березня 2021 року, а саме по всім розділам: «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення» (із відображенням вкладки «Зміни кожної вкладки 6 «Правопорушення» розділу «Кримінальні правопорушення»), «Рух провадження» «Прикріплені файли», «Зміна кваліфікації», «Зміна фабули обвинувачення», не є доказами в розумінні вимог ст.84, 91,92 КПК України.

Відтак, твердження захисника про те, що запитувана інформація сама по собі та в сукупності з іншими документами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні, є необґрунтованим та не відповідає нормам КПК України щодо доказів і доказування.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 26.03.2019 (справа № 807/1456/17, провадження № 11-1460апп18) зазначила, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них.

Зважаючи на закріплене у ст.84, ч. 1 ст. 99 КПК України визначення, постанови прокурора щодо руху кримінального провадження підпадають під ознаки документа як джерела доказів.

Статтею 86 КПК України врегульоване питання допустимості доказів. Так, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, яка полягає в тому, що суд досліджує докази безпосередньо (п. 16 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 23 КПК України).

Згідно з правилами ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення і жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З наведеного вище вбачається, що доказом у кримінальному провадженні під час судового розгляду може бути виключно оригінал або дублікат відповідних постанов прокурора про передачу кримінального провадження чи матеріалів за підслідністю, об`єднання матеріалів досудових розслідувань, виділення досудового розслідування в окреме провадження, закінчення досудового розслідування, зупинення досудового розслідування, відновлення досудового розслідування, продовження строку досудового розслідування та інших, які сторона обвинувачення зобов`язана надати суду на стадії судового розгляду для встановлення законності вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень на стадії досудового розслідування. Встановити достовірність постанов прокурора можливо шляхом безпосереднього дослідження цих постанов.

Як вбачається з наведеної вище Постанови Верховного Суду і правил розділу VI «Контроль та нагляд» Положення, відомості, наявні в ЄРДР, є похідними від процесуальних рішень прокурора. Такий висновок узгоджується із п. 4 зазначеного розділу, яким передбачено, що в разі встановлення фактів невідповідності внесеної до Реєстру інформації матеріалам кримінального провадження або її неповноти вживаються заходи щодо усунення виявлених порушень. Тобто відомості, внесені до ЄРДР, не можуть бути використані для встановлення або спростування факту винесення або не винесення прокурором певного процесуального рішення у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 від 14.04.2025 року у кримінальному провадженні №0001049 від 27 вересня 2024 року про тимчасовий доступ до відомостей по всім розділам електронної інформаційної системи Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0001049 від 27 вересня 2024 року, №0000752 від 03 листопада 2017 року №0000065 від 04 березня 2021 року, що перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді у відповідності до вимог статті 309 КПК України оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї може бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1