Справа № 467/846/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ща. Арбузинка клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№ 83)» про застосування до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу,

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Виконуючий обов`язки начальника ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№ 83)» звернувся із вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилався на те, що 16 червня 2025 року близько 06 години 30 хвилин, під час проведення обшуку в житловій секції № 8 відділення СПС № 9, у засудженого ОСОБА_4 за поясом виявлено мобільний телефон. Під час вилучення мобільного телефону засуджений ОСОБА_4 вихопив вказаний телефон та не віддавав працівникам установи, після чого розбив телефон, вдаривши ним по боковій частині ліжка. Вказане порушення зняте на службовий відео реєстратор. На зроблені йому зауваження не реагував, чим надавав негативний приклад іншим засудженим та міг дезорганізувати роботу УВП.

Своїми діями, як вказано у клопотання, засуджений порушив вимоги п. 3, 4 розділу 2 ПВР УВП.

Тому, ураховуючи особистість ОСОБА_4 , характер допущеного ним порушення, його відношення до вчиненого та неодноразові порушення вимог режиму відбування покарання, суб`єкт звернення порушив перед судом питання про застосування відносно засудженого дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу строком на один місяць.

Позиція учасників судового провадження

Представник установи виконання покарань та засуджений в судовому засіданні присутні не були, про його дату, час і місце повідомлені належно, причин свого неприбуття не вказували.

Засуджений, при цьому, надав заяву, якою просив розглядати клопотання за його відсутності.

Прокурор вважав наявними підстави для застосування відносно засудженого стягнення у виді поміщення до ПКТ.

Мотиви суду і положення закону, якими він керувався у ракурсі установлених фактичних обставин із даного питання

Суд, у свою чергу, заслухавши думку прокурора, перевіривши доводи та обґрунтованість внесеного на його розгляд клопотання, вивчивши додані до нього докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходив із такого.

Відповідно до п. 13-2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Вказане питання й порушене перед судом суб`єктом звернення, який вважав наявними підстави для застосування такого роду дисциплінарного стягнення до засудженого.

Тож, суд зважав на таке.

Зокрема, за змістом абз. першого частини третьої статті 107 КВК України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.

Порядок же і умови виконання та відбування кримінальних покарань, у тому числі й у виді позбавлення волі на певний строк врегульовано Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Міністерства юстиції України 28 серпня 2018 року № 2823/5 (з наступними змінами і доповненнями) (далі - ПВР УВП).

Ці Правила обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи.

Так, за нормою п. 3 Розділу ІІ ПВР УВП засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами, а також виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.

За нормою п. 4 Розділу ІІ ПВР УВП засудженому заборонено чинити опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджати виконанню ними своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених.

Дослідивши матеріали справи суд достовірно установив, що 16 червня 2025 року близько 06 години 30 хвилин під час проведення обшуку в житловій секції № 8 відділення СПС № 9, у засудженого ОСОБА_4 за поясом виявлено мобільний телефон. Під час вилучення мобільного телефону засуджений ОСОБА_4 вихопив вказаний телефон та не віддавав працівникам установи, після чого розбив телефон, вдаривши ним по боковій частині ліжка. На зроблені йому зауваження не реагував, чим надавав негативний приклад іншим засудженим та міг дезорганізувати роботу УВП.

Тим самим, засуджений допустив порушення вимог п. 3, 4 розділу 2 ПВР УВП.

Таких висновків суд дійшов шляхом дослідження наданих у його розпорядження доказів, у їх сукупності, зокрема, із даних, що містяться у рапорті старшого оперуповноваженого оперативного відділу № 464 від 16 червня 2025 року, висновку за фактом вилучення забороненого предмету та перешкоджання обшуку від 17 червня 2025 року, витязі з протоколу № 63 від 19 червня 2025 року засідання дисциплінарної комісії ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№ 83)», акті проведеного обшуку від 16 червня 2025 року, протоколі вилучення № 50 від 16 червня 2025 року.

За таких обставин, суд констатує, що засуджений ОСОБА_4 допустив порушення пункту 3, 4 розділу ІІ Правил, оскільки своїми діями порушив норми, які визначають порядок та умови відбування покарання, чинив опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджав виконанню ними своїх службових обов`язків, підбурював до цього інших засуджених.

Таким чином, суд достовірно установив факт допущеного засудженим порушення.

Вирішуючи питання про застосування такого виду стягнення, про який йдеться у клопотанні, суд виходив із такого.

Дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою (ч. 1 ст. 131-1 КВК України), а персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку.

Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення (ч. 2 ст. 131 -1 КВК України).

Та у цій ситуації, суд установив наявність усіх ознак, які свідчать про учинення ОСОБА_4 дисциплінарного проступку з мотивів, що викладені ним вище.

Водночас, обставин, які виключають дисциплінарну відповідальність, передбачених ст. 131-2 КВК України, суд не установив, у той час, як засуджений може відбувати стягнення в ПКТ за станом здоров`я.

Суд також установив дотримання процедури дисциплінарного провадження відносно засудженого, яка регламентована ст. 135 КВК України, що підтверджується витягом з протоколу № 63 засідання дисциплінарної комісії установи від 19 червня 2025 року та розпискою засудженого, відповідно до якої він повідомлений про розгляд комісією питання щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Тож, суд, урахувавши обставини і мотиви допущення засудженим порушення, його поведінку до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень (7 за період з 22 серпня 2024 року по 17 червня 2025 року, які не зняті та не погашені), його особистість, зокрема, що він заохочень не має, не працює, на заходи виховного впливу щодо працевлаштування не реагує, не дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи, вважає, що до нього належить застосувати стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу (ч. 1 ст. 132 КВК України).

З огляду на характер і тяжкість проступку, суд вважає застосувати таке стягнення строком на 30 днів.

Як наслідок, обставини, на які посилався суб`єкт звернення доведені ним «поза розумним сумнівом», тому його клопотання підлягає до задоволення з огляду на викладене судом вище.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 1- 27, 369-372, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№ 83)» про застосування до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевести до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на 30 (тридцять) днів.

На підставі ч. 4 ст. 134 КВК України допустити негайне виконання ухвали в частині накладеного стягнення після набрання ухвалою законної сили.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_5