Провадження № 1-кс/643/4135/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Салтівського районного суду міста Харкова скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні № 0000278 від 17.12.2024, -

встановив:

До слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова 25.07.2025 надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій просить визнати незаконною бездіяльність слідчої ОСОБА_4 , яка полягає у невиконанні ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 04.07.2025, зобов`язати слідчу виконати вказівки слідчого судді та залучити заявника скарги в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000278 від 17.12.2024.

В обґрунтування скарги зазначено, що слідча ОСОБА_4 12.07.2025 винесла повторну відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, не взявши до уваги вказівки слідчого судді, надані в ухвалі від 04.07.2025, а саме: не врахувала медичні документи, які підтверджують тілесне ушкодження, не надала мотивованих обґрунтувань відмови, не забезпечила реалізацію його процесуального права на участь у провадженні.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 25.07.2025 за скаргою відкрито провадження, призначено дату судового засідання, у яке викликано заявника та уповноважену особу Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, витребувано матеріали кримінального провадження № 0000278 від 17.12.2024.

Призначене на 28.07.2025 року судове засідання було відкладено на 31.07.2025 у зв`язку з неявкою всіх належним чином сповіщених учасників та ненадходженням витребуваних матеріалів кримінального провадження.

28.07.2025 до слідчого судді надійшла заява ОСОБА_3 , в якій він просив провести розгляд скарги без його участі, оскільки перебуває в іншому регіоні.

Матеріали кримінального провадження № 0000278 від 17.12.2024 в одному томі надійшли через канцелярію суду 31.07.2025 (вх. № 39410/25).

Уповноважена особа Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, в судове засідання повторно не з`явилась. Неявка суб`єкта оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, ознайомившись зі скаргою та доданими до неї матеріалами, дослідивши витребувані матеріали кримінального провадження, надавши їх оцінку, приходить до наступного.

Зі змісту скарги та доданих до неї документів вбачається, що у провадженні слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000278 від 17.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 04.07.2025 було скасовано постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 05.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні.

Відтак 11.07.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням, у якому просив повторно розглянути його клопотання та визнати потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Клопотання ОСОБА_3 було розглянуто слідчим ОСОБА_4 , за результатами розгляду якого ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні заяви про визнання потерпілим, позаяк останнім не надано підтверджуючих документів, а в ході досудового розслідування факту спричинення ОСОБА_3 будь-якої шкоди не встановлено.

Слідчим суддею ані зі змісту самої скарги, ані з доданих до неї матеріалів, ані з матеріалів витребуваного кримінального провадження не вбачається, про заподіяння якої саме шкоди заявляє ОСОБА_3 .

За своїм видом кримінальне правопорушення передбачене ст. 296 КК України має формальний склад, відтак наявність спричиненої в результаті кримінально-протиправного діяння шкоди не являється обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Також слід зауважити, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, діючи в межах дискреції, з урахуванням засад спеціально дозвільного принципу, при якому дозволено лише те, що прямо встановлено законом, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).

При цьому навіть способи судового контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування (див. постанову ВП ВС від 04.04.2019 у провадженні № 11-945сап18).

Наведене цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні по справі «Аль Фаєд проти Франції» (заява № 38501/02) від 02.10.2007 зазначив, що розбіжності, що виникали між слідчими та заявником, не вказували на існування недоліків чи перешкод, які б завадили компетентним органам з`ясувати ці обставини. Окрім того, невдоволення заявника рішеннями, схвалюваними суддями, слідчими під час провадження, не були достатньою підставою для визнання несправедливості процесу у контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

З доданих до скарги документів медичного характеру можна припустити, що особа вважає, що в результаті кримінально-протиправних дій їй було заподіяно фізичну шкоду. Однак встановити це можна лише в спосіб проведення відповідних слідчих, а за потреби і процесуальних дій.

Слідчий у своїй постанові покликався на те, що в кримінальному провадженні не встановлено факту завдання ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням фізичної, матеріальної або моральної шкоди, що унеможливлює визнання його потерпілим.

Проте, такий висновок слідчого є передчасним, оскільки не підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні на даному етапі.

Всупереч норми ст. 110 КПК України, вказана постанова слідчого не містить відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено мотивів на спростування доводів ОСОБА_6 , зазначених у заяві, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

Посилання у постанові на положення кримінального процесуального закону та кримінального закону не можна ототожнювати з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, її обґрунтуванням.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим є необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.2, 7, 26, 40, 107, 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні № 0000278 від 17.12.2024 задоволити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 12.07.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000278 від 17.12.2024 - скасувати.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 11.07.2025 та винести обґрунтовану постанову за результатами розгляду.

Матеріали кримінального провадження повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 05.08.2025 о 08:10.

Слідчий суддя ОСОБА_1