Єдиний унікальний номер 728/458/25
номер провадження № 1-кп/728/66/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач кримінальне провадження №0000014 від 07.01.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Конотоп Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, без інвалідності, безробітного, не одруженого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у період часу з 26.07.2024 по 07.01.2025, діючи в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично, не маючи підґрунтя, вчиняв психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_5 , із якою спільно проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , але не перебуває у шлюбі, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя ОСОБА_5 .

Так, будучи неодноразово притягненим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру по відношенню до ОСОБА_5 , з якою спільно проживав, але не перебував у шлюбі, а саме: 26.07.2024 о 13:30 год. ОСОБА_4 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 влаштував сварку із співмешканкою ОСОБА_5 , у ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_5 , за що постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.08.2024 притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу в сумі 170.00 грн.; 30.09.2024 о 19:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 скоїв домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме постійно вчиняв морально-психологічний тиск та висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_5 , за що постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28.11.2024 притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП у виді 40 годин громадських робіт, однак ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та знову 06.01.2025 близько 00:00 год., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем спільного з ОСОБА_5 проживання в АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно ОСОБА_5 домашнє насильство, яке полягало у словесних образах, погрозах, висловлюванні на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, залякуванні, тим самим викликав у ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдавши шкоду психічному здоров`ю, що виразилось у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій, погіршення якості життя.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (СЕTS №210) Стамбул, 11 травня 2011 року, п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в колі сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми і теперішніми подружжям або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Отже, своїми діями ОСОБА_4 відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив домашнє насильство у формі психологічного насильства.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю і суду пояснив, що дійсно він систематично вчиняв домашнє насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , при цьому знаходився у нетверезому стані. З обставинами, викладеними у обвинувальному акті та обсягом обвинувачення погодився повністю. У скоєному щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе правильні висновки і не допустить подібних дій у майбутньому.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, у призначенні покарання обвинуваченому покладаються на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суда немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні, окрім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання негативних характеристик не має, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, неодружений, інвалідності не має, офіційно зареєстрований як безробітний, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, утриманців не має, згідно з висновком органу з питань пробації становить середній ризик небезпеки для суспільства; ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення також визначений як середній; орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе і не становить небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Як вбачається з положень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, позицію потерпілої та її представника, які у призначенні покарання поклалися на розсуд суду, висновок органу з питань пробації, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності та захистом інтересів потерпілої.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Судові витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-376, 381 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у справі: оптичний носій флеш-карту з відеозаписом, оптичний носій DVD-R диск з відеозаписом з боді-камери, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000014 від 07.01.2025.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілій та її представнику, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1