У Х В А Л А

06 серпня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , їх захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0001177 від 17.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

1. У підготовчому засіданні від захисника ОСОБА_7 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки після повідомлення особам про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України. Захисник зазначила, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисники не були повідомлені про завершення досудового розслідування. Крім того, жодному із обвинувачених, а також їх захисникам обвинувальний акт не було вручено. На підставі зазначених обставин вважає, що органом досудового розслідування направлено обвинувальний акт до суду поза межами досудового розслідування, а тому наразі існує необхідність в закритті кримінального провадження. Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисник ОСОБА_7 зазначене клопотання підтримали. Водночас, прокурор заперечив проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження, просив у задоволенні клопотання сторони захисту відмовити. Потерпілий в підготовчому судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Розглянувши питання закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

За матеріалами даного кримінального провадження ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

У той же час, як вбачається з правової позиції ККС ВС, викладеній у постанові від 20.07.2022 (справа N 932/8842/20), поняття злочини проти життя та здоров`я особи, вжите в п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, охоплює (включає) як злочини, передбачені в розділі II Особливої частини КК, основним безпосереднім об`єктом яких є життя та здоров`я особи, так і злочини, передбачені іншими розділами Особливої частини КК, що містять склади кримінальних правопорушень, додатковим безпосереднім об`єктом у яких є життя та здоров`я особи. Критерієм, за яким визначається зміст поняття злочини проти життя та здоров`я особи, є наявність у складі певного кримінального правопорушення об`єкта або основного, або додаткового, як життя та здоров`я особи. Така позиція була підтримана й Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка у своїй постанові від 13 лютого 2023 року (справа N 932/8842/20, провадження N 51-5954кмо21). При вирішенні питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України необхідно виходити з інкримінованих фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та враховувати, з огляду на положення ст. 12 КК України, тяжкість відповідного злочину, об`єктом посягання (основним або додатковим) якого є життя та здоров`я особи. Якщо з огляду на приписи ст. 12 КК України та санкцією відповідної кримінально-правової норми злочин із додатковим об`єктом посягання у виді життя та здоров`я особи є тяжким чи особливо тяжким, то він для застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України охоплюється поняттям тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Із змісту обвинувального акту вбачається, що дії кожного обвинуваченого кваліфіковані як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Аналіз інкримінованих фактичних обставин кримінального правопорушення свідчить про те, що під час вчинення хуліганства обвинувачені застосували до потерпілих фізичну силу, а також препарат сльозоточивої та дратівливої дії, внаслідок чого було завдано шкоди здоров`ю потерпілим.

За таких обставин, суд погоджується з доводами прокурора, що інкримінований злочин для застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України охоплюється поняттям тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, а тому клопотання захисника ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не підлягає задоволенню.

2. Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта. В порядку статті 315 КПК України судом проведено підготовку до судового розгляду.

3. В підготовчому судовому засіданні від захисника ОСОБА_7 надійшло клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу та повернення застави. Захисник посилається на те, що ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2024 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, а саме з 03 год. 31 хв. 24 серпня 2024 року до 03 год. 31 хв. 24 жовтня 2024 року. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України відносно нього не було визначено розмір застави. В подальшому, ухвалою Київського апеляційного суду від 11.09.2024 року вищевказану ухвалу скасовано і постановлено нову ухвалу, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 год. 31 хв. 24.10.2024. та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 гривень, яку 12.09.2024 року було внесено заставодавцем ТОВ «ОХОРОНА-КОМПЛЕКС-ІЛЛІЧІВСЬК» на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду. Таким чином, з 12.09.2024 року відносно ОСОБА_6 діє запобіжний захід у вигляді застави, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. В подальшому, орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді з клопотанням про продовження дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 вищезазначеною ухвалою. Отже, з 24.10.2024 р. обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України припинили свою дію. При цьому, обвинувачений належним чином виконував обов`язки та на теперішній час ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні відсутні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник просили клопотання задовольнити. В свою чергу, прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки воно є передчасним, розгляд справи не завершено та підстави для повернення застави наразі відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2024 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, а саме з 03 год. 31 хв. 24 серпня 2024 року до 03 год. 31 хв. 24 жовтня 2024 року. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України відносно нього не було визначено розмір застави. В подальшому, ухвалою Київського апеляційного суду від 11.09.2024 року вищевказану ухвалу скасовано і постановлено нову ухвалу, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 год. 31 хв. 24.10.2024. та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 гривень. Дана застава була внесена 12.09.2024 року заставодавцем ТОВ «ОХОРОНА-КОМПЛЕКС-ІЛЛІЧІВСЬК» на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду.

За статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За ч. 4 цієї статті Кодексу, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Згідно вимог ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У даному випадку обвинувачений ОСОБА_6 є таким, до якого застосовано і щодо якого діє на даний час запобіжний захід у вигляді застави у відповідності до вимог ч. 6 ст. 182 КПК України на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 11.09.2024 року. Вказаною ухвалою визначено лише строк її дії в частині визначених обов`язків до 24.10.2024 р. включно, а не строк дії запобіжного заходу у вигляді - застави.

Продовження такого запобіжного заходу у вигляді застави вимоги КПК України не вимагають, а тому він діє увесь час до вирішення судом справи по суті із винесенням кінцевого рішення по справі у вигляді вироку або іншого процесуального документа.

Між тим, як встановлено суддею у цій справі, то визначені ухвалою Київського апеляційного суду від 11.09.2024 року ризики не зменшились на даний час та продовжують існувати.

Крім того, частина 11 ст. 182 КПК України визначає, що лише у тому випадку коли застава, не була звернена в дохід держави, її можливо повернути підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Таким чином, лише у випадку ухвалення рішення про припинення дії запобіжного заходу, суд зобов`язаний вирішити питання щодо повернення заставодавцю застави. Водночас, рішення про припинення дії цього запобіжного заходу не ухвалювалось.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ні захисником, ні обвинуваченим не наведено виключних та переконливих обставин, які б свідчили про наявність підстав для скасування запобіжного заходу у вигляді застави та її повернення, а відсутність дії будь-якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого за наведених обставин є загрозою не виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а відтак суд не знаходить підстав для задоволення клопотання.

4. Також, в підготовчому судовому засіданні від захисника ОСОБА_7 надійшло клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу та повернення застави. Захисник посилається на те, що ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2024 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, а саме з 03 год. 31 хв. 24 серпня 2024 року до 03 год. 31 хв. 24 жовтня 2024 року та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень, яку 28.08.2024 року було внесено заставодавцем ТОВ «ОХОРОНА-КОМПЛЕКС-ІЛЛІЧІВСЬК» на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України у Київській області.

Таким чином, з 28.08.2024 року відносно ОСОБА_5 діє запобіжний захід у вигляді застави, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. В подальшому, орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді з клопотанням про продовження дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 вищезазначеною ухвалою. Отже, з 24.10.2024 р. обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України припинили свою дію. При цьому, обвинувачений належним чином виконував обов`язки та на теперішній час ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні відсутні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник просили клопотання задовольнити. В свою чергу, прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки воно є передчасним, розгляд справи не завершено та підстави для повернення застави наразі відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2024 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, а саме з 03 год. 31 хв. 24 серпня 2024 року до 03 год. 31 хв. 24 жовтня 2024 року та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень, яку 28.08.2024 року було внесено заставодавцем ТОВ «ОХОРОНА-КОМПЛЕКС-ІЛЛІЧІВСЬК» на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України у Київській області.

За статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За ч. 4 цієї статті Кодексу, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Згідно вимог ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У даному випадку обвинувачений ОСОБА_5 є таким, до якого застосовано і щодо якого діє на даний час запобіжний захід у вигляді застави у відповідності до вимог ч. 6 ст. 182 КПК України на підставі ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2024 року. Вказаною ухвалою визначено лише строк її дії в частині визначених обов`язків до 24.10.2024 р. включно, а не строк дії запобіжного заходу у вигляді - застави.

Продовження такого запобіжного заходу у вигляді застави вимоги КПК України не вимагають, а тому він діє увесь час до вирішення судом справи по суті із винесенням кінцевого рішення по справі у вигляді вироку або іншого процесуального документа.

В той же час, захисником ні матеріалами клопотання, ні в судовому засіданні не доведено, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 302 800 гривень на даний час застосовано не обґрунтовано, відтак на переконання суду вказаний запобіжний захід відповідає тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та встановленим слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу ризикам, які на даний час не перестали існувати. Таким чином, судом не встановлено підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 щодо зміни застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Одночасно з цим, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 7, 11 ст. 182 КПК України, внесення застави заставодавцем є його правом, а не обов`язком. Внесення застави неможливе без взаємної згоди підозрюваного та заставодавця. Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її бажанню та волі, тобто вона висловлює своє добровільне волевиявлення на внесення застави та згоду нести матеріальну відповідальність за дії особи, за яку вона вносить заставу.

Погоджуючись внести заставу та нести відповідні обов`язки як заставодавця, особа повинна була усвідомлювати існування ризику неповернення застави - звернення її в дохід держави. Таким чином, з огляду на зазначені законодавчі положення, у заставодавця відсутні законні підстави вважати, що грошові кошти, внесені нею у якості застави за підозрюваних/обвинувачених, будуть їй обов`язково повернуті у найкоротший строк до припинення дії цього запобіжного заходу.

5. Крім того, від захисника ОСОБА_7 надійшло клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу та повернення застави. Захисник посилається на те, що ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, а саме з 03 год. 31 хв. 24 серпня 2024 року до 03 год. 31 хв. 24 жовтня 2024 року При цьому, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України відносно нього не було визначено розмір застави. В подальшому, ухвалою Київського апеляційного суду від 11.09.2024 року вищевказану ухвалу скасовано і постановлено нову ухвалу, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 год. 31 хв. 24.10.2024. та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 гривень, яку 11.09.2024 року було внесено заставодавцем ТОВ «ОХОРОНА-КОМПЛЕКС-ІЛЛІЧІВСЬК» на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду. Таким чином, з 12.09.2024 року відносно ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді застави, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. В подальшому, орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді з клопотанням про продовження дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 вищезазначеною ухвалою. Отже, з 24.10.2024 р. обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України припинили свою дію. При цьому, обвинувачений належним чином виконував обов`язки та на теперішній час ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні відсутні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили клопотання задовольнити. В свою чергу, прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки воно є передчасним, розгляд справи не завершено та підстави для повернення застави наразі відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, а саме з 03 год. 31 хв. 24 серпня 2024 року до 03 год. 31 хв. 24 жовтня 2024 року. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України відносно нього не було визначено розмір застави. В подальшому, ухвалою Київського апеляційного суду від 11.09.2024 року вищевказану ухвалу скасовано і постановлено нову ухвалу, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 год. 31 хв. 24.10.2024. та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 гривень. Дана застава була внесена 11.09.2024 року заставодавцем ТОВ «ОХОРОНА-КОМПЛЕКС-ІЛЛІЧІВСЬК» на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду .

За статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За ч. 4 цієї статті Кодексу, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Згідно вимог ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У даному випадку обвинувачений ОСОБА_4 є таким, до якого застосовано і щодо якого діє на даний час запобіжний захід у вигляді застави у відповідності до вимог ч. 6 ст. 182 КПК України на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 11.09.2024 року. Вказаною ухвалою визначено лише строк її дії в частині визначених обов`язків до 24.10.2024 р. включно, а не строк дії запобіжного заходу у вигляді - застави.

Продовження такого запобіжного заходу у вигляді застави вимоги КПК України не вимагають, а тому він діє увесь час до вирішення судом справи по суті із винесенням кінцевого рішення по справі у вигляді вироку або іншого процесуального документа.

В той же час, захисником ні матеріалами клопотання, ні в судовому засіданні не доведено, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 454 200 гривень на даний час застосовано не обґрунтовано, відтак на переконання суду вказаний запобіжний захід відповідає тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та встановленим слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу ризикам, які на даний час не перестали існувати. Таким чином, судом не встановлено підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 щодо зміни застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Одночасно з цим, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 7, 11 ст. 182 КПК України, внесення застави заставодавцем є його правом, а не обов`язком. Внесення застави неможливе без взаємної згоди підозрюваного та заставодавця. Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її бажанню та волі, тобто вона висловлює своє добровільне волевиявлення на внесення застави та згоду нести матеріальну відповідальність за дії особи, за яку вона вносить заставу.

Погоджуючись внести заставу та нести відповідні обов`язки як заставодавця, особа повинна була усвідомлювати існування ризику неповернення застави - звернення її в дохід держави. Таким чином, з огляду на зазначені законодавчі положення, у заставодавця відсутні законні підстави вважати, що грошові кошти, внесені нею у якості застави за підозрюваних/обвинувачених, будуть їй обов`язково повернуті у найкоротший строк до припинення дії цього запобіжного заходу.

6. Разом з тим, прокурором та потерпілим в підготовчому судовому засіданні було подано заперечення на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.02.2025 №761/6069/25, які слід прийняти до розгляду.

Керуючись ст. 315,ст. 316 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Судовий розгляд буде проведено 26 вересня 2025 року об 11.00 год. у відкритому судовому засіданні одноособово суддею у приміщенні суду за адресою м. Бориспіль, вул. Героїв Небесної Сотні 8.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Копію ухвали про призначення судового розгляду видати учасникам судового провадження.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 та повернення застави відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 та повернення застави відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 та повернення застави відмовити.

Прийняти заперечення прокурора і потерпілого на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.02.2025 №761/6069/25.

Ухвала суду є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 07 серпня 2025 року о 08.30 год.

Суддя ОСОБА_1