В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001538 від 05.08.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Минай, Ужгородський район, Закарпатська область, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, одруженої, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04.08.2025, приблизно об 11 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Івана Франка, біля будинку 58, магазину «Кефір», побачила жіночу сумочку коричневого кольору, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У той момент у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, бажаючи настання наслідків, керуючись корисливим мотивом, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до сумочки, яка стояла біля магазину, оглянувшись по сторонам, що за її діями ніхто не спостерігає, скористалася цим моментом та підібрала сумочку, яку в подальшому поставила собі в пакет і попрямувала додому. Таким чином, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, бажаючи настання наслідків, в умовах воєнного стану, таємно заволоділа чужим майном, а саме сумочкою, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 950 доларів США (відповідно до офіційних даних НБУ станом на 04.08.2025 становило 39676,18 грн) та 5570 грн, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зальну суму 45246,18 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 04.08.2025, приблизно об 11 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Івана Франка, біля будинку 58, магазину «Кефір», побачила жіночу сумочку коричневого кольору, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У той момент у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, бажаючи настання наслідків, керуючись корисливим мотивом, тим, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до сумочки, яка стояла біля магазину, оглянувшись по сторонам, що за її діями ніхто не спостерігає, скористалася цим моментом та підібрала сумочку, всередині якої знаходилися грошові кошти у сумі 950 доларів США (відповідно до офіційних даних НБУ станом на 04.08.2025 становило 39676,18 грн) та 5570 грн, чим спричинила потерпілій матеріальної шкоди на зальну суму 45246,18 грн, а також паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , який є важливим особистим документом.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 357 КК України, а саме: привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю та щиро розкаялася у вчиненому. Пояснила, що 04.08.2025, приблизно на обід, біля магазину «Кефір» в с. Минай, вона побачила жіночу сумочку, яку вирішила викрасти. Поставивши сумочку собі в пакет вона пішла додому. Всередині сумочки знаходилися гроші та паспорт громадянина України.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяву, згідно з якою просить проводити судовий розгляд без її участі, цивільний позов не заявляє, матеріальна шкода їй відшкодована в повному обсязі, покарання просить призначити на розсуд суду та не заперечує проти розгляду кримінального провадження у порядку ст. 349 КПК України у випадку застосування такої.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, доведена повністю.

Оскільки прокурор, обвинувачена та потерпіла не заперечили щодо фактичних обставин провадження, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 та дослідженням характеризуючих даних про її особу.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченої, які вона надала вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленою із правилами ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і її дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та за ч. 3 ст. 357 КК України, а саме: привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії проступку, дані про особу винної, яка є раніше не судимою, перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 (актовий запис 55, складений 28.04.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області), на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 ); ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 ), що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 23.05.2023, є дитиною з інвалідністю.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення вперше.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу винної, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, поведінку обвинуваченої після вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення з її боку нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо неї необхідно і доцільно призначити покарання у межах санкцій, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Разом з тим, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, а також буде цілком відповідати тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особі обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 349, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити їй покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази:

відеозапис за 04.08.2025 з камери зовнішнього відеоспостереження на вул. Загорська, м. Ужгород, розміщений на оптичному диску «DVD-R», який упаковано у паперовий конверт, що зберігається при матеріалах кримінального провадження №0001538 залишити при матеріалах кримінального провадження;

грошові кошти у загальній сумі 950 доларів США 9 купюр номіналом 100 доларів США з серійними номерами: LB16643679B; PH23025457B; LB67530327J; MD88258044A; LG75599222C; LA21698863B; MB93120411S; LD30664780; LK36212182C; 1 купюра номіналом 50 доларів США з серійним номером IB24587505B, які було поміщено та упаковано у спец. пакет НПУ №RIC2175146, що передано на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, а у подальшому передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважати повернутими власнику ОСОБА_5 ;

жіночу сумку коричневого кольору з ланцюжком та маркуванням на ній «Elisabetta Franchi», яку було поміщено та упаковано у спец. пакет НПУ №WAR1531780, а у подальшому передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважати повернутою власнику ОСОБА_5 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1