Справа № 932/8549/25
Провадження № 1-кс/932/3189/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , особи у якої планується відібрання біологічних зразків ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №4 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , про надання дозволу на примусове відібрання відбитків долонь, пальців обох рук та потожирових слідів з рук,

в межах кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000816 від 23.06.2025 за ч.2 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий просить надати йому дозвіл, у разі необхідності за участю судово-медичного експерта, лікаря або спеціаліста, на примусове відібрання відбитків долонь та пальців обох рук, а також потожирових слідів з рук у ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано необхідністю проведення судово-трасологічної експертизи (дактилоскопічні дослідження) та судової молекулярної генетичної експертизи для порівняння між відбитками пальців рук та потожирових слідами ОСОБА_4 та слідів, виявлених на мобільному телефоні потерпілої. З огляду на те, що ОСОБА_4 відмовився надати відповідні зразки добровільно, на підставі постанови прокурора, слідчий звернувся до слідчого судді.

В судовому засіданні слідчий просив клопотання задовільнити з підстав, наведених у клопотанні.

ОСОБА_4 зазначив, що має право не свідчити проти себе, а також про те, що постанову прокурора про відібрання зразків для підпису йому дали вже після складення протоколу про відмову у надання зразків.

Його представник - адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання з тих підстав, що ОСОБА_8 не набув жодного статусу у кримінальному провадженні, в межах кримінального провадження не призначено експертизи, для якої було б необхідним відібрання зразків, примусове відібрання зразків буде порушувати принцип свободи від самовикриття.

Встановлені обставини.

Фабула кримінального провадження зводиться до того, що 22.06.2025, близько 01:00 год, невстановлені особи, знаходячись на алеї по вул. Паршина 14 в м. Дніпрі вчинили хуліганські дії.

Згідно пояснень потерплої вбачається, що двоє чоловіків підійшли до них із подругою, один із них вдарив долонею по лиці її подругу, інший вирвав у потерпілої мобільний телефон.

Вказаний телефон віднайдений та долучено да матеріалів кримінального провадження.

Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпіла впізнала, як осіб, що були 22.06.2025, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

В матеріалах клопотання міститься постанова прокурора про відібрання біологічних зразків у ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , яка містить їхній підпис про ознайомлення із нею.

Також слідим надано протоколи відібрання зразків для експериментального дослідження із записами про відмову від відібрання зразків із підписами ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Застосовані джерела права.

За приписами ч.3 ст.245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Отримані зразки не є доказами у кримінальному провадженні, однак вони несуть у собі інформацію, яка має доказове значення. Така інформація стає доступною і може бути використана для доведення певних фактів у кримінальному провадженні лише після проведення експертизи. Саме тому зразки для порівняльного дослідження мають особливий процесуальний статус і являють собою біологічний матеріал для отримання нового або перевірки вже існуючого доказу у справі. Отримані зразки самі по собі не встановлюють обставин, які входять до предмету доказування, вони потрібні лише для проведення порівняльного дослідження при проведенні експертизи. Отримання цих зразків повинно здійснюватися з дотриманням таких вимог, як забезпечення прав і свобод людини, одержання їх належною особою у передбаченому законом порядку, забезпечення безсумнівності їх походження від конкретного об`єкта, їх достовірність, правильне документування ходу і результатів слідчої дії.

Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 16.10.2023 у справі №212/7057/18, коли йдеться про отримання зразків для експертизи, зокрема, відібрання зразків крові, така процесуальна дія пов`язана з необхідністю отримання доказів, які носять об`єктивний характер, а тому вона не може розглядатися як така, що порушує право особи зберігати мовчання.

Що стосується посилання представника на рішення Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Яллог проти Німеччини», то це посилання є нерелевантним, оскільки у вказаній справі мало місце порушення ст. 3 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, яке полягало у примушуванні заявника вжити блювотний засіб і застосоване щодо заявника насильство з метою змусити останнього вжити препарат межувало з брутальністю. При цьому заявник чинив фізичний і психічний опір перед очікуваною процедурою, яка полягала у проштовхуванні трубки через ніс і доведенні її до шлунку для введення ліків. Для забезпечення безперешкодних дій лікаря заявника утримували чотири поліцейських. Тобто у вказаній справі ЄСПЛ дійшов висновку про те, що заявника було піддано нелюдському і такому, що принижує гідність, поводженню на порушення ст. 3 Конвенції.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За приписами ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Висновки.

Зважаючи на обставини кримінального провадження, мотиви клопотання та надані докази приходжу до висновку про те, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого; сукупності з іншими речами кримінального провадження відібрані зразки можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

З урахуванням відмови ОСОБА_4 надати зразки на виконання постанови прокурора, що зафіксовано відповідним протоколом, клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Заперечення ОСОБА_4 та його представника відхиляються, так як йдеться про необхідність отримання доказів, які носять об`єктивний характер, а тому вона не може розглядатися як така, що порушує право особи зберігати мовчання.

Окрім того звертаю увагу, що завдання слідчого є збір зразків для проведення експертизи. При цьому процесуальний закон не обмежує можливість збору таких зразків строком після призначення експертизи.

Доводи про пред`явлення постанови про відібрання зразків після складення протоколу за результатами процесуальної дії не підтверджені. Зокрема ОСОБА_4 підписався про отримання постанови, чого не заперечував. При цьому, жодних зауважень на поставі не вказав.

Виходячи із наведеного, керуючись ст. 131, 160, 163, 164, 166, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовільнити.

Надати слідчому СВ ВП №4 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , у разі необхідності за участю судово-медичного експерта, лікаря або спеціаліста, дозвіл на примусове відібрання відбитків долонь та пальців обох рук, а також потожирових слідів з рук у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 01.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1