Житомирський апеляційний суд
Справа №276/1251/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/529/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі матеріали судового провадження №276/1251/25 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 22.07.2025,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000010, внесеного до ЄРДР 23.04.2023.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, а своїм рішенням скасувати повідомлення про підозру від 21 квітня 2025 року ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.27, ч.3 ст.362 КК України, у кримінальному провадженні № 0000010 від 23.04.2023 та скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 29 травня 2025 року ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.27, ч.3 ст.362, ч.2 ст.209 КК України, у кримінальному провадженні № 0000010 від 23.04.2023.

При цьому, зазначає, що слідчий суддя неправильно надав оцінку тим фактам, що в змісті повідомлення про підозру від 21.04.2025 та в змісті повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 29.05.2025 відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як це передбачає п.6 ч.1 ст.277 КПК України. Зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять безсумнівної системи належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які б вказували на можливу наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи, та яка б виключала сумніви щодо того, що взагалі скоєно кримінальне правопорушення саме підозрюваною особою, а саме: сторона обвинувачення стверджує, що ОСОБА_8 достовірно знав, що СТОВ «Тетірське» не є правонаступником КСП «Переможець». Цей факт не підтверджується жодним доказом. Разом з цим, в матеріалах кримінального провадження наявні документи: Статут СТОВ «Тетірське» від 29.02.2000, розподільчий баланс станом на 29.02.2000, Договір про спільне володіння, користування і розпорядженням майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 12.06.2001, установчий договір від 29.02.2000, статут СТОВ «Тетірське» від 17.10.2019, в яких чітко зазначено про правонаступництво. Слід ще звернути увагу, що ці документи виготовлені задовго до того, як ОСОБА_8 став керівником і співвласником підприємства.

Вважає, що сторона обвинувачення викривляє факти щодо дійсних подій. Ініціатором оформлення земельних ділянок була ОСОБА_9 , що не спростовано жодним доказом, і ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 не вступали в змову, а погодились на пропозицію ініціатора і уклали з нею договір на розроблення проектної документації, сплатили офіційно за послуги, тобто діяли в рамках правового поля, без наміру порушувати Закон. Знов таки жодних доказів на спростування цих фактів не має.

Звертає увагу, що в підозрі від 21.04.2025 зазначено, що ОСОБА_8 скоїв правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України за попередньої змовою групою осіб, але іншим фігурантам справи на той час підозра за ст. 190 ч. 4 КК України не вручалась. Також, сторона обвинувачення стверджує, що ОСОБА_8 вмовив реєстраторів, в той час як їм повідомлено про підозру, що вони прийняли пропозицію ОСОБА_8 - отже, позиції у повідомленні про підозру у змові у різних фігурантів справи не сходяться. Крім того, не зазначено площі земельних ділянок, їх цільове призначення, місце знаходження, вартість на час скоєння кримінального правопорушення, які згідно підозри, ОСОБА_8 заволодів шахрайським шляхом. Ринкова вартість ділянок встановлена станом на 24.01.2023, але більшість з них перейшли у власність СТОВ «Тетірське» з 08.11.2021 по 06.12.2021 (21 земельна ділянка), з 10.01.2022 по 21.01.2022 (17 земельних ділянок), з 05.01.2023 по 09.01.2023 (4 земельні ділянки).

Також, не встановлено і не зазначено в підозрі, кого ж таки ввів в оману ОСОБА_8 , щоб заволодіти земельними ділянками. Якщо власником земель сторона обвинувачення встановила Курнеську сільську раду, то які дії, спрямовані на обман, вчинив ОСОБА_8 по відношенню до цієї ради. Крім того, твердження про заволодіння земельними ділянка не відповідає дійсності, оскільки у власності ОСОБА_8 вони не були і їх до теперішнього часу не має.

Крім того, з моменту повідомлення про підозру 21.04.2025 до повідомлення про зміну повідомленої підозри від 29.05.2025 ОСОБА_8 пройшло майже 1 місяць та 9 днів, протягом яких орган досудового розслідування було повідомлено про завершення досудового розслідування, незаконно воно поновлено, проведено 5 почеркознавчих експертиз, допитано 2 підозрюваних і 1 свідка, здійснено доступ до документів, продовжено строк досудового розслідування, але незрозуміло відкіля, без наявних доказів з`являється кваліфікація за ч.2 ст.209 КК України та ще 1 фігурант у справі.

Таким чином, повідомлення про зміну повідомленої підозри від 29.05.2025 ОСОБА_8 ґрунтується на основному повідомленні про підозру лише з кваліфікацією за ч.2 ст.209 КК України та наявністю ще 1 підозрюваного у справі.

За таких підстав, обидва процесуальних документа (повідомлення про підозру 21.04.2025 до повідомлення про зміну повідомленої підозри від 29.05.2025 ОСОБА_8 ) є не обґрунтованими, не підтверджуються взагалі будь-якими доказами і підлягають скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права встановлює, що кожен, хто притягується до кримінальної відповідальності, має право бути терміново та докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого йому звинувачення.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст.ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності. Підтвердженням цього є положення п.14 ч.1 ст.3 КПК України.

Європейським судом з прав людини як висунення обвинувачення визнаються, зокрема, такі обставини: арешт особи (рішення у справі «Вемгоф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року), офіційне повідомлення про намір здійснення стосовно особи кримінального переслідування (рішення у справі «Ноймайстер проти Австрії» від 27 червня 1968 року), початок досудового слідства проти конкретної особи чи арешт банківських рахунків конкретної особи (рішення у справі «Рінгайзен проти Австрії» від 16 липня 1971 року).

Більш того, зобов`язання щодо інформування обвинуваченого про характер і причину обвинувачення лежить виключно на стороні обвинувачення й не може бути виконано за допомогою пасивного надання інформації без звернення на неї уваги сторони захисту (рішення у справах «Mattoccia v. Italy», п.65; «ChichlianandEkindjian v. France», п.71). Обвинувачений повинен дійсно отримати інформацію. Правової презумпції отримання недостатньо (рішення у справі «C. v. Italy (dec.)»). Незрозуміла й неофіційна інформація не є достатньою (рішення у справах «Т. v. Italy», п.28, і «Шомоді проти Італії», п.75).

Отже, повідомлення про підозру є один із найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Апеляційний суд вважає, що матеріалами судового провадження підтверджується дотримання вимог кримінально-процесуального характеру при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 21.04.2025 року, у зв`язку з чим ОСОБА_8 набув статусу підозрюваного відповідно до ст.42 КПК України в даному кримінальному провадженні.

Так, інститут повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні регламентовано Главою 22 КПК України, яка регулює правові підстави та порядок повідомлення конкретної особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, підстави для його зміни, вимоги до змісту та реквізитів повідомлення про підозру як процесуального документу та де законодавець, окрім термінів «здійснюється» та «складається», вживає також термін «вручається» в контексті повідомлення про підозру (частини перша і друга статті 278 КПК України).

Сама процедура здійснення повідомлення про підозру особи характеризується конкретними вимогами до сторони обвинувачення, що мають бути дотримані нею під час вчинення такої процесуальної дії.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.276 КПК України також передбачено, що особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010 від 23.04.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.27, ч.3 ст.362, ч.2 ст.209 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що у 2021 році директор ТОВ «Центр топографо-геодезичних технологій» ОСОБА_9 запропонувала директору СТОВ «Тетірське» ОСОБА_8 та засновнику цього ж товариства ОСОБА_10 виготовити для СТОВ «Тетірське» інженерами-землевпорядниками технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які не сформовані та належали колишньому КСП «Переможець» з метою їх подальшої реєстрації.

У подальшому ОСОБА_9 , ОСОБА_8 подали державним реєстраторам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 для проведення державної реєстрації права приватної власності на 42 земельні ділянки державні акти на право колективної власності КСП «Переможець», якими за відсутності документів щодо набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно зареєстровано за СТОВ «Тетірське» 42 земельні ділянки вартістю 3 696 900 грн.

З метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, приховування походження землі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 замінили в статутному капіталі СТОВ «Тетірське» земельні ділянки на грошову суму в розмірі 100 тис грн та перереєстрували їх на ОСОБА_10 та в подальшому передали в оренду СТОВ «Тетірське».

21.04.2025 року в рамках даного кримінального провадження, старшим слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_14 директору СТОВ «Тетірське» ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 362 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом оману (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб та у підбурюванні до несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматичних системах, особою, яка має право доступу до неї, за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло значну шкоду.

В подальшому, 29.05.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, за змістом якої останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч.2 ст.209 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом оману (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, та у підбурюванні до несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматичних системах, особою, яка має право доступу до неї, за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло значну шкоду, та використанні, розпорядженні майном щодо якого є фактичні дані про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном та вчинення дій, спрямованих на приховування походження такого майна та володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, вчинене за попередньою змовою.

На переконання апеляційного суду, за своїм змістом як повідомлення про підозру від 21.04.2025 року, так і повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 29.05.2025 року повністю відповідають вимогам ст.277 КПК України, містять всі необхідні відомості, складено належним суб`єктом та вручено з дотриманням порядку, визначеному в кримінальному процесуальному законі.

Зокрема, повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , із зазначенням встановлених часу (дати), місця їх вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру, а також правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, із зазначенням статті (частини статті) Кримінального кодексу України, анкетні відомості ОСОБА_8 , найменування кримінального провадження №0000010, зазначені права підозрюваного, а також наявні підписи старшого слідчого, прокурора, підозрюваного ОСОБА_8 про отримання повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_7 щодо недоведеності органом досудового розслідування причетності його підзахисного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, внаслідок чого підозра, на його думку, є необґрунтованою, колегія суддів зазначає наступне.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, за змістом ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінальних правопорушень в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в їх вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, на стадії досудового розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих стороною обвинувачення доказів тих самих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження апеляційний суд вбачає, обґрунтованість підозри, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини. На переконання колегії суддів, з матеріалів кримінального провадження №0000010 встановлено наявність інформації, яка вказує на можливість вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_8 .

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування, допустимість та достовірність доказів не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

За таких обставин доводи апеляційної скарги, що стосуються недоведеності обґрунтованості підозри та зміни раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зокрема: твердження про те, що не встановлено особу, яку ОСОБА_8 ввів в оману з метою заволодіння земельними ділянками, зокрема, не доведено, які саме дії, спрямовані на обман, були вчинені ним щодо представників Курнеської сільської ради, якщо сторона обвинувачення встановила її власником земельних ділянок; посилання на відсутність у матеріалах провадження доказів того, що ОСОБА_8 достовірно знав, що СТОВ «Тетірське» не є правонаступником КСП «Переможець»; відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність попередньої змови між ОСОБА_8 та іншими особами на вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень у складі групи осіб; зауваження, що в підозрі не наведено конкретних відомостей щодо площі, місцезнаходження, цільового призначення та вартості земельних ділянок станом на момент імовірного вчинення кримінального правопорушення є позицією сторони захисту, яка підлягає дослідженню та правовій оцінці виключно судом першої інстанції у разі розгляду даного кримінального провадження по суті.

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги процесуального законодавства, порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними захисником підозрюваного в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 22.07.2025, якою відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000010, внесеного до ЄРДР 23.04.2023, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :