Провадження № 1-кс/947/6991/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000425 від 29.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000425 від 29.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області здійснюють незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення без відповідного дозволу.

Так, службові особи ТОВ «Комунсервіс» (, кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ), які проводять свою діяльність за адресами: Одеська область, Одеський район, с. Лиманка, ж/м «Совіньйон», Одеський бульвар 3 та на земельній ділянці із кадастровим номером 0:01:003:3460. здійснюють незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме підземних питних вод за наступними адресами:

-Земельна ділянка із кадастровим номером :02:008:1729 (Землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури (виробництва та розподілення газу, постачання пари та гарячої води, збирання, очищення та розподілення води);

-Земельна ділянка, яка розташована в межах вулиць Офіцерської, Ольгіївської, Приморської с. Лиманка, ж/м «Совіньйон» Одеського району Одеської області та знаходиться в межах географічних координат: 46°20'17.1"N 30°41'06.1"E, 46°20'17.6"N 30°41'06.2"E, 46°20'17.9"N 30°41'07.2"E, 46°20'18.4"N 30°41'07.4"E, 46°20'18.3"N 30°41'08.8"E, 46°20'17.2"N 30°41'09.1"E;

-Земельна ділянка, яка межує з земельними ділянками із кадастровими номерами :02:008:0744, :02:008:0346, :02:008:0351, :02:008:1358 та знаходиться в межах географічних координат:46°20'08.3"N 30°41'05.4"E, 46°20'08.3"N 30°41'04.3"E, 46°20'07.9"N 30°41'03.7"E, 46°20'07.2"N 30°41'04.9"E, 46°20'07.4"N 30°41'05.6"E.

Крім того, встановлено, що ТОВ «Комунсервіс» внаслідок неналежного дотримання норм природоохоронного законодавства, яке виражається у не очищенні стічних вод очисними спорудами, які знаходяться на земельній ділянці із кадастровим номером 0:01:003:3460 здійснюють скид забруднюючих речовин на суміжні земельні ділянки, чим створюють небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля.

Також, службові особи КП «Лиман» (), які проводять свою діяльність за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Сухий Лиман, вул. Чорноморців 100 та КП «ЖКП Таїрове» () проводять свою діяльність за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Таїрове, вул. Перемоги 55/1 здійснюють незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме підземних питних вод за наступними адресами:

-Земельна ділянка із кадастровим номером :02:001:0805 (Землі житлової та громадської забудови, вид використання для експлуатації та обслуговування артезіанської свердловини).

-Земельна ділянка, яка межує з земельними ділянками із кадастровими номерами: :02:001:2614, :02:001:2684 та знаходиться в межах географічних координат: 46°21'56.1"N 30°39'21.5"E, 46°21'56.2"N 30°39'22.9"E, 46°21'56.4"N 30°39'23.0"E, 46°21'56.4"N 30°39'24.4"E, 46°21'56.0"N 30°39'24.4"E, 46°21'55.8"N 30°39'21.5"E.

Крім того, встановлено, що КП «ЖКП Таїрове» () внаслідок неналежного дотримання норм природоохоронного законодавства, яке виражається у не очищенні стічних вод очисними спорудами, які знаходяться на земельній ділянці, яка межує із земельними ділянками із кадастровими номерами :02:001:2703, :02:001:2705 та знаходиться в межах географічних координат: 46°22'23.5"N 30°38'41.5"E, 46°22'23.2"N 30°38'43.7"E, 46°22'22.4"N 30°38'44.4"E, 46°22'22.1"N 30°38'48.0"E, 46°22'25.4"N 30°38'47.4"E, 46°22'25.0"N 30°38'41.5"E здійснюють скид забруднюючих речовин у водойму ОСОБА_8 , чим створюють небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля.

Водночас встановлено, що фактично КП «Лиман» та КП «ЖКП Таїрове», напряму підконтрольні службовим особам Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, а саме голові ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та секретарю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Статтею 240 Кримінального кодексу України, передбачене кримінально карне діяння у вигляд незаконного видобування корисних копалин, яке полягає у видобуванні копалин без відповідного спеціального дозволу.

Кодексом України про надра, встановлено, що користування надрами у вигляді видобутку корисних копалин здійснюється на підставі спеціального дозволу.

Відповідно до ст. 23 цього Кодексуправо землевласників і землекористувачів на видобування корисних копалин місцевого значення, торфу, підземних вод (крім мінеральних) та користування надрами для інших ціле й. Землевласники і землекористувачі в межах земельних ділянок, які перебувають у їх власності або користуванні, мають право без спеціального дозволу та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб, не пов`язаних із відчуженням видобутих корисних копалин, корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до 2 метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 метрів кубічних на добу.

Відповідно до ст. 24 Кодексу України про надра, встановлено, що користувачі надр мають право здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу;

Статтею 56 Кодексу України про надра зазначено, що основними вимогами в галузі охорони надр у даному випадку додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами

Відповідно до «Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ питних і технічних підземних вод» затверджених наказом Державної комісії по запасах корисних копалин №23 від 04 лютого 2000 року підземні води це води, що знаходяться нижче рівня земної поверхні в товщах гірських порід верхньої частини земної кори в усіх фізичних станах.

Питні підземні води - підземні води, що призначені для задоволення питних і господарсько-побутових потреб населення, а також харчової промисловості та тваринництва; якісні характеристики питних підземних вод у природному стані або після спеціальної водопідготовки повинні відповідати вимогам, установленим відповідними державними стандартами, нормативами екологічної безпеки водокористування і санітарними нормами.

Відповідно до постанови КМУ №827 від 12 грудня 1994 року «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» підземні питні води відносяться до корисних копалин загальнодержавного значення.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси = від 09.05.2025 проведено обшук за місцем мешкання секретаря Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Iphone 12 Pro з сім-картою НОМЕР_1 з ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 .

10.05.2025 на підставі постанови слідчого вищевказане майно було визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що підставою вилучення вищевказаного майна є той факт, що на поточному етапі у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучений мобільний телефон містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме, відомості про незаконний видобуток корисних копалин, а саме підземних питних вод, а також містить відомості про зв`язки осіб, пов`язаних з незаконним видобутком підземних питних вод.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Слідчий вимоги поданого клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що на теперішній час означений мобільний телефон направлено до експертної установи для проведення відповідного дослідження згідно з постановою від 16.05.2025 Долучив додаткові письмові пояснення з додатками.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях. Так, на теперішній час в даному кримінальному провадженні власнику майна ОСОБА_4 про підозру не повідомлено, що безумно суперечить загальним засадам кримінального провадження та істотно порушує право власності ОСОБА_4 . Крім того, як вбачається з протоколу обшуку від 09.05.2025 ОСОБА_4 добровільно надав слідчому пароль від телефону, у зв`язку із чим слідчий міг безперешкодно оглянути та виявити інформацію, яка нібито має значення для кримінального провадження. Зазначений протокол обшуку не містить жодних відомостей щодо системи логічного захисту доступу до інформації або щодо обмеження доступу до неї власником виявленого телефону. Відтак, слідчий мав можливість скопіювати необхідну інформацію під час обшуку без вилучення технічного пристрою. Адвокат ОСОБА_5 також зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України, прокурор має звертатися із клопотанням про арешт майна, яке належить третій особі, а тому з даним клопотанням звернувся неналежний суб`єкт. Крім того, на думку представника власника майна, вказане клопотання про арешт майна є необґрунтованим, стороною обвинувачення мета та підстави для арешту вилученого майна не доведені.

Долучила письмові заперечення з додатками та заяву про залучення доказів з додатками.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Слідчий суддя враховує доводи слідчого та приходить до переконання, що вилучений мобільний телефон ОСОБА_4 може містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій, у тому числі й зв`язків власника такого технічного пристрою з іншими, ймовірно причетними до вчинення кримінальних правопорушень, особами.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 10.05.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

Крім того, відносно вилученого майна слідчий суддя приходить до переконання, що вочевидь наразі існує необхідність в його додатковому дослідженні, у тому числі на предмет наявності видалених даних.

Так, як вбачається з долученої слідчим постанови від 16.05.2025, об`єктом експертного дослідження 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів», у тому числі, є мобільний телефон Iphone 12 Pro з сім-картою НОМЕР_1 з ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 .

В судовому засіданні слідчим було повідомлено, що станом на теперішній час означений мобільний телефон направлено до експертної установи.

Слдічий суддя вважає, що результати такого дсолідження технічного пристрою можуть стати підставою для прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити або спростувати робочу наразі версію сторони обвинувачення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України).

Одночасно, слідчий суддя критично оцінює доводи представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 щодо неналежного суб`єкту звернення із клопотанням, оскільки частина 2 у зв`язку з частиною 1 статті 64-2 КПК є нормою дефініцією, яка визначає одного з учасників кримінального провадження. Її завданням не є встановлення диференційованого порядку звернення із клопотанням про арешт майна в порівнянні з приписом частини 1 статті 171 КПК, за яким з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене в ході проведення обшуку 09.05.2025 за місцем мешкання секретаря Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон Iphone 12 Pro з сім-картою НОМЕР_1 з ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1