Провадження № 1-кп/582/29/25
Справа № 582/407/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2025 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Недригайлів кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 лютого 2025 року за № 0000172 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, який зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

20.12.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №357 старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду електрика-дизеліста польової лазні взводу матеріального забезпечення 2 механізованого батальйону військової частини та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

05.02.2025 близько 22 год 50 хв військовослужбовець ОСОБА_4 , керував автомобілем «КІА-CARENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався по проїзній частині автодороги «Н-07» по вул. Сумській в с. Недригайлів Недригайлівської територіальної громади Роменського району Сумської області, рухаючись зі сторони м. Ромни в напрямку м. Суми.

У вище зазначений час під час руху в межах населеного пункту, який не позначений дорожніми знаками населеного пункту по ділянці вказаної автодороги, поблизу повороту в напрямку с. Вакулки Недригайлівської територіальної громади Роменського району Сумської області, ОСОБА_4 , маючи технічну можливість попередити виникнення дорожньо-транспортної пригоди шляхом своєчасного зниження швидкості руху до швидкості руху попутного автомобіля марки «МАЗ-537», реєстраційний номер НОМЕР_3 , до якого під`єднаний напівпричіп марки «ЧМЗАП-9990» №493 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався попереду, знехтував безпекою дорожнього руху та в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, рухаючись на технічно справному автомобілі допустив зіткнення із задньою частиною напівпричепу марки «ЧМЗАП-9990» № 493, який був приєднаний до автомобіля марки «МАЗ-537», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього сидіння автомобіля «КІА-CARENS», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №23 від 20.03.2025 причиною смерті ОСОБА_6 є поєднана закрита тупа травма тіла: закрита тупа травма голови, закрита тупа травма грудної клітини, що супроводжувалася множинними переломами ребер з обох сторін з крововиливами в м`які тканини навколо, перелом грудного відділу хребта з розривом спинного мозку, закритої тупої травми органів черевної порожнини, що супроводжувалося множинними розривами печінки та селезінки.

Відповідно до зібраних доказів та висновку судової автотехнічної експертизи № 238 від 18.02.2025 у даній дорожньо-транспортній ситуації ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «КІА-CARENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що передбачені пунктом:

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Допущені ОСОБА_4 порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав, погодився на розгляд справи відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, сумніватися у добровільності його позиції у суду немає підстав.

Вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені.

Оскільки учасники не наполягали на дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме щодо обставин вчинення цього кримінального правопорушення, суд, виконавши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також відповідних документів щодо речових доказів та судових витрат.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 05.02.2025 разом з військовослужбовцем ОСОБА_6 на виконання розпорядження командира рухалися через с. Недригайлів у напрямку м. Суми. Оскільки були складні погодні умови, темно і йшов сніг, а автомобіль з причепом, який рухався попереду не мав ліхтарів, він не зміг вчасно його помітити та не зміг уникнути зіткнення. Внаслідок ДТП він отримав незначні тілесні ушкодження, а пасажир ОСОБА_6 помер на місці події. Свою винуватість у скоєнні ДТП визнає в повному обсязі, щиро шкодує про скоєне. Після події він просив вибачення у дружини ОСОБА_6 , оплатив витрати на поховання ОСОБА_6 та інші витрати, про які попросила дружина ОСОБА_6 , потерпіла в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 , а також зобов`язався оплатити спорудження пам`ятника загиблому. Тому ОСОБА_7 не має до нього ніяких матеріальних претензій.

За таких обставин, суд вважає доведеною в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, та його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позицію прокурора, потерпілої та обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть потерпілого. Його дії щодо порушення Правил дорожнього руху України умисні, форма вини до наслідків, що настали - необережна (злочинна самовпевненість).

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. За місцем проживання, служби та попередньої роботи характеризується позитивно. Одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , передбаченою ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Також в судовому засіданні встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 з обвинуваченим примирилася, ніяких претензій до обвинуваченого не має та просить призначити йому найбільш м`яке покарання (мінімальну міру покарання).

Таким чином, з врахуванням пояснень ОСОБА_4 суд приходить до висновку про те, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілій відшкодована, що суд враховує як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, під час досудового розслідування не встановлено.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується та має на утриманні неповнолітню дитину, з врахуванням ст. 69 КК України, суд вважає можливим перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання обвинуваченому за його вчинення у виді обмеження волі.

На думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 09.08.2021.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що розмір процесуальних витрат пов`язаних із проведенням експертизи у цьому кримінальному провадженні, які на час судового розгляду не відшкодовані обвинуваченим складають 9087 грн. 36 коп., за висновок експерта № 238 від 18.02.2025. З пояснень обвинуваченого, встановлено, що вартість експертиз, про які йому було відомо він оплатив, що підтверджується дослідженими копіями платіжних інструкцій та вважав, що ним сплачені всі судові витрати. Про необхідність оплатити витрати в розмірі про 9087 грн. 36 коп. він довідався під час судового розгляду та зобов`язується їх оплатити. З розміром витрати згоден. Таким чином, з обвинуваченого слід стягнути зазначений розмір процесуальних витрат.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати на загальну суму 9087 грн. 36 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 12.02.2025 .

Речові докази по кримінальному провадженню:

- осип лакофарбового покриття (ЛФП), яка поміщена до спецпакету PSP1051243 та перебуває на зберіганні у Роменському РВП ГУНП в Сумській області знищити;

- легковий автомобіль марки «КІА» моделі «CARENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1