Справа №-613/2225/24 Провадження №-1-кп/613/95/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 06.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого : 13 січня 2016 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 02 жовтня 2019 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, 09 грудня 2019 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 03 вересня 2021 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2024 року приблизно о 17 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 перебував поблизу території домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник умисел на порушення недоторканості житла, шляхом незаконного проникнення до приміщення житлового будинку, в якому зареєстрована, фактично проживає та яким володіє на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

13 листопада 2024 року приблизно о 17 год. 10 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла або іншого володіння особи, всупереч волі потерпілої ОСОБА_5 та без її дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутності будь-яких причин для порушення недоторканості житла, діючи умисно, незаконно, протиправно, зайшов через незачинену металеву хвіртку на територію домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_3 , після чого підійшов до житлового будинку, а саме до вікна, яке розташоване з лівого боку від вхідних дверей, де на підвіконні побачив ключ від вхідної двері, і послідовно продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла особи, усвідомлюючи, що порушує його недоторканість, за допомогою ключа відкрив вхідні двері будинку та зайшов до нього, тим самим незаконно проник до житла особи вказаного домоволодіння, чим грубо порушив ст.30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, надав показання щодо місця, часу, способу їх вчинення так, як вони встановлені судом. Підтвердив, що 13.11.2024 після того, як його вигнала з дому співмешканка, йому ніде було ночувати і він вирішив переночувати у своєї знайомої, колишньої співробітниці ОСОБА_5 .. Знаючи, де проживає остання, він прийшов до неї додому по АДРЕСА_3 , відчинив хвіртку, зайшов на подвір`я, світло в будинку не горіло. Він постукав, йому ніхто не відчинив. ОСОБА_4 обперся об горщик з квітами, який стояв на підвіконні із зовнішнього боку вікна, з-під горщика випав ключ. ОСОБА_4 узяв ключ, відчинив вхідні двері до будинку та зайшов. Удома нікого не було. Невдовзі прийшла додому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в цей час перебував усередині будинку. Почувши, що потерпіла з кимось розмовляє по телефону, ОСОБА_4 заховався у кладовці. Потім до кладовки увійшла потерпіла, дала йому ляпаса і викликала поліцію.

Підтвердив, що не питав дозволу у ОСОБА_5 на те, щоб увійти до її будинку, про свій візит її не попереджав і не міг попередити, оскільки пішов з дому без телефона. Повідомив, що на даний час шкодує про вчинене, просив вибачення у потерпілої, розкаюється та зобов`язується в подальшому не допускати подібних вчинків. Вказав, що відразу зізнався у вчиненому, надав показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільно взяв участь у проведенні слідчого експерименту, в ході якого показав працівникам поліції механізм вчинення кримінального правопорушення.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що дійсно знайома з обвинуваченим, в минулому працювала разом із ним на одному підприємстві. Пояснила, що хвіртка у її домоволодінні не зачиняється, а ключ від будинку вона завжди залишала під горщиком із кактусом, що стояв на подвір`ї. 13.11.2024 близько 17 год. 20 хв. вона прийшла додому з роботи, з вулиці побачила, що у її будинку за адресою : АДРЕСА_3 , горить світло і мелькнула якась тінь у синій куртці. Вона злякалася, але зайшла до будинку, зателефонувала своїм сусідкам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка викликала поліцію. У кладовці свого будинку вона виявила ОСОБА_4 і зачинила його у кладовці до приїзду поліції. Підтвердила, що дозволу зайти до будинку ОСОБА_4 у неї не запитував і такого дозволу вона йому раніше не надавала. На даний час вона не має до обвинуваченого претензій матеріального або морального характеру.

Враховуючи показання обвинуваченого, повне визнання ним своєї вини, а також те, що він не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів у добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 с України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом потерпілої, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого та письмових доказів щодо долі речових доказів по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до житла.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Згідно зі ст. 65 КК України, пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з положень ст.ст.50, 65 КК України, роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є раніше неодноразово судимим, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, не перебуває на обліку в Богодухівській філії Харківського обласного центру зайнятості, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває у лікаря-нарколога під диспансерним наглядом, не перебуває на військовому обліку, за адресою реєстрації не проживає, за фактичним місцем проживання характеризується нейтрально.

Відповідно до листа Богодухівського РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 13.12.2024 ОСОБА_4 на обліку не перебуває, з 30.01.2020 відбував покарання у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на підставі вироку Богодухівського районного суду Харківської області від 09.12.2019, був звільнений за відбуттям покарання 03.09.2021.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст.66 КК України визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного кримінального правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, висловленої ним в судовому засіданні, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало в тому, що обвинувачений добровільно брав участь у проведенні слідчого експерименту, під час якого показав механізм та розповів обставини вчинення ним кримінального правопорушення, після зізнання у вчиненні кримінального проступку не змінював своєї позиції, отже надавав органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального проступкуу, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують покарання, обставин, що обтяжують покарання, особи обвинуваченого, позиції потерпілої, яка зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, стосовно міри покарання покладається на розсуд суду, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При цьому, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а відтак, наявні підстави для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. На період іспитового строку слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1, п.п.2, 3, 6 ч. 3 ст. 76 КК України.

Враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого та звільнення від відбування покарання з випробуванням, у суду відсутні підстави для обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.100, 349, 368-371, 373-376, 392, 393, 395, ч.15 ст.615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, п.п. 2, 3, 6 ч. 3 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

5) утримуватися від перебування у місцях продажу алкогольних напоїв з метою їх придбання та вживання.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази по кримінальному провадженню : копії заповіту на 1 арк., витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі на 1 арк., свідоцтва про право на спадщину на 2 арк., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 1 арк., рішення Богодухівської міської ради № 7716-VІІІ від 11.09.2024 на 1 арк., витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на 5 арк. залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Повний текст вироку складено 07 травня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1