Єдиний унікальний номер 728/1676/25
Номер провадження 1-кп/728/137/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження, відомості про яке 20.06.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000070, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Григорівка, Бахмацького району Чернігівської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого передвищу освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, інвалідом не являється, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України,

а також за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке.

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення згідно зі статтею 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства.

Статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Так, ОСОБА_3 , у відповідності до постанови Бахмацького районного суду Чернігівської області 29.04.2024, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 130 та частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП) та призначено адміністративне стягнення у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот гривень 00 коп.), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу. ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом згідно постанови Бахмацького районного суду від 29.04.2024, яка 10.05.2024 набрала законної сили, та, будучи обізнаним з даною постановою шляхом її отримання, діючи умисно, не виконуючи вищевказану постанову суду, 15.06.2025 особисто керував транспортним засобом легковим автомобілем марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався між с. Курінь та с. Олексіївка Ніжинського району Чернігівської області, де о 13 год 20 хв був зупинений уповноваженими працівниками групи реагування патрульної поліції ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

2. Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив, що він знав про позбавлення його права керування транспортними засобами, оскільки поштою отримав постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області 29.04.2024.

Зазначив, що у той день, він не думав сідати за кермо, був у стані алкогольного сп`яніння, однак його бабусі стало погано і виникла термінова необхідність їхати в аптеку за ліками. Вказує, що не думав, що його зупинять під час керування транспортним засобом. Наголошує, що негативно оцінює свій вчинок та щиро розкаюється у вчиненому.

ІІІ. Оцінка Суду.

3. Судом, згідно з вимогами статті 316 Кримінального процесуального кодексу України (далі також КПК України), призначено розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального правопорушення та викликано для участі в ньому учасників кримінального провадження.

4. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

5. Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного Судом доведеним (див. пункт 1).

6. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

7. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

8. Суд враховує, що за змістом досудової доповіді стосовно ОСОБА_3 , виправлення останнього, на переконання органу пробації, можливе без ізоляції від суспільства.

9. На переконання прокурора достатнім покаранням для обвинуваченого є покарання у виді позбавлення волі.

10. На переконання сторони захисту покарання слід призначити в межах мінімальної межі санкції.

11. Встановленою Судом обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України є щире каяття.

11.1. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись, наданні правдивих показань під час судового розгляду.

12. Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

13. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги, що санкція частини першої статті 382 КК України передбачає альтернативні види покарань штраф або позбавлення волі, та відповідно до статті 65 КК України враховує:

13.1. класифікацію кримінальних правопорушень і те, що згідно із статтею 12 КК України інкриміноване діяння відноситься до нетяжких злочинів;

13.2. наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

13.3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

13.4. наявність постійного місця проживання та характеристики, яка містить негативну інформацію;

13.5. наявність обставини, які як пом`якшують покарання, так і таких, що його обтяжують;

13.6. те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності;

13.7. його посткримінальну поведінку, а саме: беззастережне визнання ним своєї вини; надання зізнавальних показань; подання клопотання про дослідження доказів під час судового розгляду в порядку, передбаченому частиною третьою статті 349 КПК України.

14. Відповідно, Суд доходить висновку, що покарання у виді штрафу, з урахуванням позиції інших учасників судового провадження, є занадто м`яким покаранням, яке не сприятиме виправленню ОСОБА_3 , а також додатково обтяжливо вплине на фінансовий стан останнього, у зв`язку з чим вважає необхідним призначення покарання у виді позбавлення волі, однак у мінімальній межі санкції відповідної статті.

15. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.

16. Проте Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

17. При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів в даному конкретному випадку враховує індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого (частина друга статті 50 КК України).

18. У цій ситуації важливу роль відіграє і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК України у правовідносинах, що розглядаються.

19. Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК України, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

20. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

21. Цивільний позов по справі не заявлявся.

22. Рішення щодо речових доказів необхідно прийняти відповідно до статті 100 КПК України.

23. Процесуальні витрати по справі відсутні.

24. Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

2. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку у 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

3. Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 :

3.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

3.4. виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

5. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

6. Речові докази:

6.1. оптичний носій DVD-R з відеозаписом з боді-камери працівника поліції залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя

Бахмацького районного суду ОСОБА_1