Справа № 296/3280/25
Вирок

Іменем України

28 травня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000085 від 05.03.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомир, громадянки України, українки, освіта середня-спеціальна, одруженої, не працюючої, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей немаючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2025 о 16 год. 02 хв. ОСОБА_5 перебувала в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 23, де на поверхні касового прилавка побачила мобільний телефон, що належить раніше не знайомій ОСОБА_6 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна у період воєнного стану, а саме мобільного телефону марки «Xiaomi 13 Lite», що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна у період дії воєнного стану, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, таємно викрала чуже майно, а саме мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Xiaomi 13 Lite (2210129SG 8/256 GB)» вартістю 7480 грн 13 коп.

Надалі, утримуючи вказане майно при собі, ОСОБА_5 приміщення магазину залишила, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 спричинила потерпілій майнової шкоди на загальну суму 7480 грн 13 коп.

ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

26 березня 2025 року із наданням потерпілою ОСОБА_6 письмової згоди прокурору на укладення угоди між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Захисник у судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисною підтримав, просив її затвердити.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні щиро розкаялася, просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд провадження за її відсутності, не заперечує проти затвердження угоди між обвинуваченою та прокурором, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду.

Згідно зі ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Із запропонованим видом та мірою покарання сторони згодні.

Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості для сторін є:

- для прокурора й обвинуваченого обмеження їх права на оскарження вироку.

Сторонам відомо і зрозуміло, що обмеженнями, відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України, є право оскарження вироку суду першої інстанції на підставі даної угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості, підозрюваним, його захисником, законним представником виключно з підстав:

- призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди;

- ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання;

- невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомої статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Прокурором виключно з підстав:

- призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди;

- затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Сторонам відомо і зрозуміло, що обмеженнями, відповідно до ч. 3 ст. 424 КПК України, є право оскарження в касаційному порядку вироку суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судового рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги:

- засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав:

- призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди;

- ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання;

- невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди.

Прокурором виключно з підстав:

- призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди;

- затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжках), вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_5 , діючи добровільно, без примусу та тиску, в повному обсязі та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 сторони враховують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, перебувала на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні з 20.04.2008 р. по 21.04.2008 р. з діагнозом: розлади адаптації, суіцидальна спроба в стані алкогольного сп`яніння (20.04.2008), на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, раніше не судима.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Враховуючи особу обвинуваченої, пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема щире каяття у вчиненому, повне відшкодування майнової шкоди потерпілій, суд вважає, що узгоджена міра покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Даним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_6 завдану майнову шкоду на загальну суму 7480 гривень 13 коп., яка повністю відшкодована.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11.03.2025 року на мобільний телефон марки «Хіаоmі» в корпусі рожевого кольору та прозорому силіконовому чохлі підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченої.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000085 угоду про визнання винуватості від 26 березня 2025 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком 01 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації в строки, встановлені цим органом;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Скасувати арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi» в корпусі рожевого кольору та прозорому силіконовому чохлі, накладений на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11.03.2025 року.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «2210129SG» в корпусі рожевого кольору та прозорому силіконовому чохлі залишити в користуванні власника; DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта, що становлять: 4240 гривень 80 копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та надіслати потерпілій. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1