Справа № 206/2879/25
Провадження № 1-кс/206/795/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 м.Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання про арешт майна, яке надійшло від старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 у кримінальному провадженні під № 0004448, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, - ВСТАНОВИВ:

17 червня 2025 року до слідчого судді Самарського районного суду міста Дніпра із вказаним клопотанням звернувся старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП в Луганській області підполковник поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 у кримінальному провадженні під №0004448, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Луганській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004448 від 21.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин, діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_7 , перебуваючи на території міста Циркуни, Харківської області, реалізуючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин за попередньою змовою з ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, шляхом продажу психотропної речовини, за отримані від ОСОБА_8 грошові кошти надав останньому реквізити банківської картки «Перший український міжнародний банк» № НОМЕР_1 з метою перерахування грошових коштів у сумі 27 000 гривень. ОСОБА_9 , перебуваючи на території міста, перерахував грошові кошти у сумі 27 000 грн.

В свою чергу ОСОБА_7 , реалізуючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин за попередньою змовою з ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, шляхом продажу психотропної речовини, за отримані від ОСОБА_8 грошові кошти, перебуваючи на території міста Дніпро за допомогою відділення ТОВ «Нової пошти» спрямував психотропну речовину, що знаходилась серед речей приховавши її серед речей на адресу ОСОБА_6 , який в свою чергу з метою збуту психотропної речовини, здійснив переадресацію поштового відправлення на ім`я ОСОБА_8

15.06.2025, ОСОБА_9 , перебуваючи у відділені ТОВ «Нова Пошта», за адресою.: Вінницька область, місто Ладижин, вулиця Будівельників, 15, отримав поштове відправлення, яке було переадресовано йому ОСОБА_6 , в якому перебувала психотропна речовина 15 червня 2025 року о 20 годині 25 хвилин під час затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину за ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України із дотриманням правил, передбачених ч.7 ст.223, ст.236 КПК України здійснено обшук затриманої особи, під час якого у останнього виявлено та вилучено: мобільний телефон «Apple iPhone 13 Pro Max» Imei 1: НОМЕР_2 , Imei 2: НОМЕР_3 , із сім-картами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , е-сім НОМЕР_6 , який упаковано до спеціального пакету PSP 1103040.

15.06.2025, на підставі постанови слідчого вказаний мобільний телефон «Apple iPhone 13 Pro Max», який вилучений у ОСОБА_6 , визнано речовим доказом.

Зазначений мобільний телефон, який вилучений під час обшуку затриманої особи має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 1. ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки сукупність обставин, встановлених в ході розслідування, дає достатньо підстав вважати, що зазначене майно є матеріальним об`єктом, щодо якого є достатні підстави вважати, що він зберіг на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Отже, вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та має доказове значення для кримінального провадження.

З метою забезпечення збереження речових доказів виникає необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Таким чином, необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно: мобільний телефон «Apple iPhone 13 Pro Max» Imei 1: НОМЕР_2 , Imei 2: НОМЕР_3 , із сім-картами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , е-сім НОМЕР_6 , який упакований до спеціального пакету PSP 1103040, вилучений 15.06.2025 під час затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим що вищезазначене тимчасово вилучене майно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження є речовим доказом, зберегли на собі його сліди, та є предметами кримінального правопорушення, одержані в наслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто тимчасово позбавити особу, яка ними володіє можливості відчужувати це майно до скасування арешту, заборонити цим особам розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його, мати доступ до нього, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни або знищення вказаного майна.

На підставі викладеного накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0004448 від 21.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України а саме: мобільний телефон «Apple iPhone 13 Pro Max» Imei 1: НОМЕР_2 , Imei 2: НОМЕР_3 , із сім-картами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ,е-сім НОМЕР_6 , упакований до спеціального пакету PSP 1103040, який вилучений 15.06.2025 під час затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та особистого обшуку. Заборонити володіти, користуватись, розпоряджатись цим майном будь-яким особам.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 та його захисник-адвокат ОСОБА_10 до судового засідання для розгляду клопотання про арешт майна не з`явилися, будучи повідомлені належним чином. На адресу суду надійшло клопотання захисника-адвоката ОСОБА_10 в якому останній просить здійснювати розгляд клопотання без його участі та участі ОСОБА_6 .

У судовому засіданні були вивчені наступні докази: копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.11.2024; постанова про визначення групи слідчих по кримінальному провадженню від 26.05.2025, постанова про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 16.12.2024, постанова про визначення групи прокурорів від 21.11.2024, протокол огляду місця події від 15.06.2025, протоколи допиту свідка ОСОБА_11 від 10.03.2025 та 15.06.2025, висновок експерта №СЕ-19/113-25/399ж-НЗПРАП від 16.06.2025 та інші матеріали.

Дослідивши клопотання та матеріали подані до нього, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 8 КПК України: кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В статті 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен зазначається: кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої повноваження. Згідно із статтею 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання (ч.ч.1-2 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно зі ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як вбачається з матеріалів судової справи, СУ ГУНП в Луганській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004448 від 21.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та інші матеріали якими обґрунтовується клопотання, в рамках якого подається клопотання.

Вказані вимоги слідчим при поданні клопотання про арешт майна виконані.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КК України. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України.

Частина 4 ст.173 КПК України визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України). Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані у клопотанні тимчасове вилучене майно, яке визнано речовим доказом, може бути доказами кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, а тому з метою їх збереження, як речового доказу, для встановлення обставин, які підлягають доказуванню згідно ст. 91 КПК України, забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, запобігання ризиками приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження або використання вказаних речей, необхідно накласти арешт на таке майно.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду клопотання, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 132,167,170-173,309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні під № 0004448, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні під № 0004448 від 21.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: мобільний телефон «Apple iPhone 13 Pro Max» Imei 1: НОМЕР_2 , Imei 2: НОМЕР_3 , із сім-картами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , е-сім НОМЕР_6 , упакований до спеціального пакету PSP 1103040, який вилучений 15.06.2025 під час затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та особистого обшуку, шляхом заборони на володіння, користування та розпорядження вилученим майном його власнику.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1