Провадження № 1-кс/947/6390/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000023 від 12.02.2023 за ознакам злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000023 від 12.02.2023 за ознакам злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт у формі заборони володіти, користуватись та розпоряджатись майном, яке виявлено та вилучено 01.05.2025 під час проведення обшуку за фактичним місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання за його відсутності.

Також до канцелярії суду надійшли спільні заперечення ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 , в яких зазначають, що не підлягає задоволенню, вказуючи на те, що: реєстраційні дії, які підтверджуються вилученими документами проведені відповідно законної процедури, оскільки за наслідком перевірки Центральної колегії Міністерства юстиції України не виявлено порушень; виявлені документи підтверджують право власності, що міститься в державному реєстрі нерухомого майна в електронній формі; документи щодо земельної ділянки на якій розміщений склад реконструйований без внесення змін в площу забудови були у володінні /власності родини ОСОБА_4 ще з 1950 року, на підтвердження чого надав відповідні документи.

У зв`язку з неявкою учасників процесу, та зважаючи на стислі строки розгляду клопотання, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023, відомості про яке 12.02.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 ч. 4 ст. 191, КК України.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, надійшло звернення директора ТОВ «УКРАГРОПРАЙД» ОСОБА_6 за фактом незаконного привласнення майна ТОВ «УКРАГРОПРАЙД».

Досудовим розслідуванням встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОПРАЙД» є сільськогосподарським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю, яке спеціалізується на вирощуванні зернових, бобових та насіння олійних культур, інших однорічних та дворічних культур, з метою подальшої оптової торгівлі зерном, насінням та кормами для ізатин, та здійснює свою законну господарську діяльність на території Березанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що10.03.2023 згідно ухвали Березанського районного суду (справа 469/231/23) щодо зобов`язання уповноважених осіб внесено відомості до ЄРДР за заявою директора ТОВ «УКРАГРОПРАЙД» про те що колишній заступник директора підприємства ОСОБА_4 за попередньою змовою зі своєю матір`ю, ввів в оману посадових осіб Товариства та заволодів сільськогосподарським боксом.

Основним видом діяльності ТОВ «УКРАГРОПРАЙД» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Наказом № 7/20 від 29.05.2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено на посаду заступника директора з питань виробництва в ТОВ «УКРАГРОПРАЙД» та 29.07.2022 звільнено з займаної посади, що підтверджується Наказом №25/22 від 29.07.2022 та заявою ОСОБА_4 .

Під час здійснення господарської діяльності засновниками та керівником ТОВ «Украгропрайд» прийнято рішення про будівництво боксу з сільськогосподарськими приміщеннями для розміщення сільськогосподарської техніки та інших потреб.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у дружніх відносинах з засновниками ТОВ «Украгропрайд» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та його директором ОСОБА_6 , запевнив останніх про можливість проведення забудови боксу (складу) на земельній ділянці з кадастровим номером :11:025:0007, площею 0,1920 га, за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Краснопілля, вул. Ветеранів, 41, яку отримала у спадок його матір ОСОБА_9 та право власності на яку, на той час, не було оформлено в установленому законом порядку, а також повідомив про відсутність будь-яких законодавчих обмежень щодо можливості проведення на цій землі будівництва промислового об`єкту.

Так, згідно усних домовленостей, досягнутих між ОСОБА_4 та директором ТОВ «Украгропрайд» ОСОБА_6 , а також його засновниками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 забудова боксу (складу) проводиться за рахунок ТОВ «Украгропрайд» за попереднім отриманням письмової згоди власника земельної ділянки.

Одночасно, ОСОБА_4 повинен забезпечити проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку та після завершення будівництва боксу, оформлення права власності на нього за ТОВ «Украгропрайд» та укласти з останнім договір оренди на вказану вище земельну ділянку строком на 49 років.

У подальшому, у зв`язку з наявними довірчими відносинами керівництва ТОВ «Украгропрайд» до ОСОБА_4 та їх впевненості у порядності останнього, документи про надання згоди власника земельної ділянки на проведення її забудови не складалися. Надалі, ОСОБА_4 запропонував його засновникам та керівнику у якості підрядної організації, якою буде проведено забудову вказаного об`єкту нерухомого майна ТОВ «АНДА-БУД ПРОГРЕС», на що останні погодилися.

Після цього, між ТОВ «Украгропрайд» та ТОВ «АНДА-БУД ПРОГРЕС», за посередництва ОСОБА_4 , в період з 06.07.2020 по 15.12.2020 укладено п`ять договорів підряду з проведення будівництва, а також договір оренди будівельної техніки.

На виконання умов цих договорів ТОВ «АНДА-БУД ПРОГРЕС» здійснило будівництво боксу (складу) з сільськогосподарськими приміщеннями загальною площею 441,6 кв.м, на земельній ділянці з кадастровим номером :11:025:0007 за адресою: Миколаївський район, с. Краснопілля, вул. Ветеранів, 41.

У свою чергу, ТОВ «Украгропрайд» в період з січня 2020 року по вересень 2021 року оплатило вказані роботи, а також провело благоустрій земельної ділянки за власні кошти.

При цьому, ОСОБА_4 від початку будівництва сільськогосподарського складу та після його завершення неодноразово ухилявся від прохань керівництва ТОВ «Украгропрайд», згідно їх попередніх усних домовленостей, про оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку та укладання договору її оренди, повідомляючи останнім неправдиві відомості про втрату документів на землю та інші вигадані ним труднощі, що нібито унеможливлювали оформлення права власності на неї.

У цей же час, державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори 28.11.2022 проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку 0,1920 га, яка розташована по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :11:025:0007 за матір`ю ОСОБА_4 ОСОБА_9 , яка надалі, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 09.01.2023 безоплатно передала у власність вказану земельну ділянку останньому.

Після цього, ОСОБА_4 , 16.01.2023 звернувся до фізичної особи підприємця ОСОБА_10 з проханням щодо виготовлення технічного паспорту виробничого об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , надавши копії документів, якими підтверджується наявність у нього права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :11:025:0007 та одночасно повідомив останньому неправдиві відомості про здійснення будівництва цього об`єкту в 1991 році, що у свою чергу, згідно п. 1 ст. 30 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», надавало можливість спрощеного проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме за відсутності дозвільної документації з проведення його будівництва та прийняття в експлуатацію.

В результаті цього, ФОП ОСОБА_10 виготовлено технічний паспорт на об`єкт: «склад для зберігання с/г продукції» загальною площею 441,6 м2 на ім`я ОСОБА_4 , про що 23.01.2023 створено відомості в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва за реєстраційним номером № TIO1:2140-6622-6384-2318.

У подальшому, ОСОБА_4 достовірно знаючи про відсутність у нього законних підстав для набуття права власності на вказаний об`єкт нерухомості, звернувся до державного реєстратора Радсадівської сільської ради Миколаївського району що розташована за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, селище Радісний сад, вул. Миру, буд. 5, з заявою про державну реєстрацію речових прав на нього та надав виготовлений ФОП ОСОБА_10 технічний паспорт від 23.01.2023.

За результатами розгляду цієї заяви та на підставі наданих документів державним реєстратором 26.01.2023 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на склад для зберігання сільськогосподарської продукціїзагальною площею 441,6 м2 за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 заволодів, зазначеним вище нерухомим майном ТОВ «Украгропрайд» вартістю 4 061 092,00 гривень, завдавши ТОВ «Украгропрайд» матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 фактично захопив належний ТОВ «УКРАГРОПРАЙД» бокс з сільськогосподарськими приміщеннями, обмежив доступ до нього для співробітників Товариства, що призвело до незаконного припинення діяльності ТОВ «УКРАГРОПРАЙД» на цьому об`єкті.

Відповідно до відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :11:025:0006 АДРЕСА_1 , зареєстрований житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 410,3 га., який на праві приватної власності на підставі договору дарування, серії та номер: 15 виданий 09.01.2023, розмір частки 1/1 належить ОСОБА_4 .

01.05.2025 року в рамках кримінального провадження за №0000023 від 12.02.2023 року було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 29.04.2025 року за фактичним місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 321133553) на 1 арк. Витяг з державного реєстру речових прав № 322255431 на 1 арк. Витяг з державного реєстру речових прав № 322257022 на 1 арк. Технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними ) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на 7 арк. Технічний паспорт на виробничий будинок, виготовлений ФОП ОСОБА_11 з додатками на 5 арк. Зазначені документи поміщені до сейф пакету RAWO 151062.

Постановою слідчого від 01 травня 2025 року вилучене майно визнано речовим доказом в рамках даного кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучені документи можуть містити інформацію, яка буде корисна слідству з метою встановлення осіб пов`язаних з вчиненням дій щодо незаконного заволодіння правом на майно, шляхом обману, в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів а отже, воно потребує збереження, в цілях їх подальшого дослідження.

Слідчий суддя зазначає, що перед стороною обвинувачення наразі постало питання експертного дослідження вилученого майна, а обов`язковою умовою їх проведення є безпосереднє надання для дослідження в тому числі оригіналів документів, що додатково підтверджує наявність підстав для їх арешту.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст.209 КК України), за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Додатково слідчий суддя акцентує, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального правопорушення майно, на яке накладено арешт , буде оглянуто та встановлено, що відпала необхідність в його подальшому арешті, власник такого майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, у відповідності до ст.. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000023 від 12.02.2023 за ознакам злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України- задовольнити.

Накласти арешт із забороною володіти, користуватись та розпоряджатись майном, яке виявлено та вилучено 01.05.2025 під час проведення обшуку за фактичним місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 321133553) на 1 арк.

- Витяг з державного реєстру речових прав № 322255431 на 1 арк.

- Витяг з державного реєстру речових прав № 322257022 на 1 арк.

- Технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними ) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на 7 арк.

- Технічний паспорт на виробничий будинок, виготовлений ФОП ОСОБА_11 з додатками на 5 арк.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1