ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/722/25 Номер провадження 11-сс/814/342/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,.

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 квітня 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та накладено арешт на виявлене та вилучене під час огляду місця події від 27.03.2025 року майно, а саме:

- вантажний автомобіль „САЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові якого знаходиться розпиляна деревина, шляхом накладення заборони щодо його відчуження, розпорядження та користування. Вказаний транспортний засіб передано на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_7 .

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчим відділом ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000148 від 27.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Відповідно до матеріалів провадження, 27.03.2024 року до чергової частини ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що між населеними пунктами Гарбузівка та Перегонівка в адміністративних межах Кобеляцької територіальної громади Полтавського району Полтавської області було працівниками поліції зупинено вантажний автомобіль „САЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснював перевезення деревини у кузові.

Під час огляду місця події було здійснено заміри бортів кузова автомобіля (довжина 347 м., висота 107 м.), який повністю був заповнений деревиною.

Встановлено, що власником транспортного засобу являється ОСОБА_7 .

Постановою слідчого від 27.03.2025 року вказане майно визнано речовими доказами.

З огляду на вказане, в ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні майна, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також може бути використано як доказ у кримінальному провадженні. Збереження майна на час проведення досудового розслідування можливе лише за умови накладення арешту на час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Частково задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, у частині накладення заборони щодо користування транспортним засобом.

Вилучений транспортний засіб перебуває у власності ОСОБА_7 на законних підставах, не містить на собі слідів кримінального правопорушення, а тому не відповідає ознакам ст.98 КПК України. При цьому, автомобіль є єдиним джерелом існування для родини, оскільки за його допомогою здійснюються перевозки вантажів людям.

Крім того, ОСОБА_7 та його батько ОСОБА_7 займаються волонтерською діяльністю, зокрема, надають послуги з перевезення дрів для вимушено переселених осіб.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, власника майна ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого подано без дотримання вказаних вимог.

Так, із клопотання слідчого не зрозуміло яке кримінальне правопорушення розслідується.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, відомості про кримінальне правопорушення за №000148 внесено за фактом виявлення вантажного автомобіля з деревиною, що містилася в кузові, без документів на її перевезення.

Згідно з п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

Диспозицією ч.1 ст.246 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконну порубку дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

Тобто, обов`язковою ознакою цього кримінального правопорушення є заподіяння істотної шкоди внаслідок таких дій.

Крім того, згідно з Приміткою до ст.246 КК України істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Разом з тим, в клопотанні слідчий взагалі не вказав про наявність такої шкоди.

Більше того, слідчим не наведено даних про те, на які саме дрова необхідно накласти арешт, їх кількість, об`єм чи вага.

Крім того, не зазначено, кому саме спричинено шкоду та її конкретний розмір.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Викладені обставини залишились поза увагою слідчого судді, в результаті чого він дійшов помилкового висновку про можливість розгляду клопотання слідчого по суті.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ч.2 ст.404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді з ухваленням нової, якою клопотання слідчого необхідно повернути прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 квітня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків 72 години з моменту отримання ухвали.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4