Провадження №11-сс/801/613/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2025 року про застосування у кримінальному провадженні № 0000362 внесеного до ЄРДР 03.06.2025 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Селище, Літинського району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2025 року клопотання слідчого, слідчого відділення Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_9 задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.08.2025, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання особи, тобто з 11:15 год. 30.07.2025 року.

Згідно клопотання слідчого 27.04.2025 близько о 20:30 год. ОСОБА_7 , разом із особою, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні, перебуваючи на території АЗС «АВАНТАЖ 7», розташованого за адресою: вул. Центральна, 2-а, с. Селище Літинської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, побачили автомобіль марки «Mercedes-Benz Citan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , до якого присіли раніше незнайомі їм ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , після чого у ОСОБА_7 та особою, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні, виник злочинний умисел на безпричинне спричинення тілесних ушкоджень останнім.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні, усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці, а саме на території між вищевказаним АЗС «АВАНТАЖ 7» та кафе «Корона», де в цей час від`їжджав автомобіль «Mercedes-Benz Citan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому знаходилися пасажири, реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, узгоджено, опираючись на дії один одного, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки та моральні принципи у суспільстві, використовуючи малозначний привід, прагнучи показати зневагу до оточуючих, виявити свою грубу силу та самоствердитися за рахунок приниження інших осіб вчинили груповий напад на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Так, особа матеріали стосовно якого розслідувались у окремому провадженні, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на порушення громадського порядку та вчинення хуліганських дій, жестами рук зупинив автомобіль «Mercedes-Benz Citan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з якого вийшов ОСОБА_11 , щоб запитати причину зупинки, на що дана особа з хуліганських спонукань, не пояснюючи причин, кулаками рук почав наносити тілесні ушкодження по голові та тулубу ОСОБА_11 , який, у свою чергу, захищаючись від нападу даної особи, намагався чинити йому опір, на що звернув увагу ОСОБА_7 , та підійшовши до них, приєднався до побиття ОСОБА_11 спільно з особою, матеріали стосовно якого розслідувались у окремому провадженні

У цей час із салону автомобіля «Mercedes-Benz Citan» реєстраційний номер НОМЕР_1 вийшов водій ОСОБА_10 , який, шляхом умовляння нападників припинити протиправне посягання на потерпілого, почав припиняти хуліганські дії відносно ОСОБА_14 , чим викликав на себе агресивну поведінку ОСОБА_7 та особи, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні.

В цей же момент, ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні, не реагуючи на зауваження ОСОБА_10 та усвідомлюючи своє перебування у громадському місці та відкритість своїх дій, демонструючи свою зневагу до оточуючих та ігноруючи їх, підійшли до ОСОБА_10 , та шляхом нанесення ударів кулаками обох рук, а також ногами по голові та тулубу повалили останнього на землю, після чого продовжували наносити лежачому на землі ОСОБА_10 удари руками та ногами в область обличчя, голови, шиї, спричиняючи численні тілесні ушкодження, не реагуючи при цьому на спроби ОСОБА_12 , яка спостерігала злочинні дії ОСОБА_7 та особи, матеріали стосовно якого розслідувались у окремому провадженні, припинити такі злочинні дії, що виражались у намаганнях ОСОБА_12 відвести останніх від ОСОБА_10 та припинити нанесення йому тілесних ушкоджень з хуліганських спонукань.

Не реагуючи на заклики ОСОБА_12 та її фізичні спроби припинити хуліганські дії, вчиняючи їй в тому числі фізичний опір, ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні, вже за відсутності ОСОБА_11 , який в той же момент пішов кликати на допомогу працівників АЗС «АВАНТАЖ 7», продовжували спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_10 з хуліганських спонукань, аж до моменту виклику на місце пригоди працівників поліції.

Після того, ОСОБА_7 , почувши про виклик працівників поліції ОСОБА_11 та їхній приїзд на місце події, продовжуючи свій злочинний умисел та діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки та моральні принципи у суспільстві, використовуючи малозначний привід, прагнучи показати зневагу до оточуючих, виявити свою грубу силу та самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, умисно пошкодив шляхом нанесення одного удару кулаком правої руки скло задньої дверки багажного відділення автомобіля «Mercedes-Benz Citan» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_7 та особа, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні, припинили свої хуліганській дії та покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_7 та особи, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні:

- потерпілому ОСОБА_11 завдані тілесні ушкодження у вигляді синця на лобі справа, правій виличній ділянці, підборідді справа, лівій виличній ділянці та щоці, садна на лобі справа та правій кисті, крововилив на нижній губі, що згідно висновку судово-медичної експертизи належать до легких тілесних ушкоджень;

- потерпілому ОСОБА_10 завдані тілесні ушкодження у вигляді поверхневої травми голови, забою м`яких тканин голови з наявністю підшкірних гематом, множинних саден обличчя, рваної рани перенісся, забою грудної клітки, вираженого цефалічного синдрому, що згідно висновку судово-медичної експертизи належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу від 31.07.2025 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 відмовити.

Вимоги апеляційної скарги захисника, мотивовано тим, що слідчим не було надано суду жодного доказу, який би підтверджував факти, викладені в повідомленні про підозру, а саме наявності події злочину, інкримінованого ОСОБА_7 . Слідчий не послався ні на один з ризиків, зазначених у статті 177 КПК України і відповідно не навів підстав про їх наявність з посиланням на докази, яких також немає. Слідчим також зовсім не було обґрунтовано неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

ОСОБА_7 має на утриманні трьох малолітніх дітей, хворіє на важку

форму псоріазу і потребує лікування в умовах спеціалізованого лікувального закладу, є ветераном війни з Росією.

Обираючи, підозрюваному найсуворіший запобіжний захід суд без будь-яких законних підстав відмовив у визначені застави, що суперечить вимогам ст. 183 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу сторони захисту, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які перешкодять виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

В кримінальному провадженні №0000362 внесеного до ЄРДР 03.06.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2025 по справі №127/22227/25 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , з метою його приводу до Вінницького міського суду Вінницької області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

30 липня 2025 року о 11:15 год. підозрюваного ОСОБА_7 затримано.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, одружений, офіційно непрацевлаштований, раніше судимий, підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, вчиненого під час іспитового строку, та дійшов вірного висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону та перевірив обгрунтованість клопотання.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд в дотримання вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України врахував те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 вчинено із застосуванням насильства та прийняв законне рішення без визначення розміру застави у кримінальному провадженні

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4