Провадження № 1-кп/734/345/25 Справа № 734/2787/25
У х в а л а

07 липня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши підготовче судове засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000433 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України,

встановив:

до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшло кримінальне провадження № 0000433 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду та заявили клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому у виді домашнього арешту.

Представник потерпілої особи ОСОБА_7 підтримала думку прокурорів.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду по суті, проте заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового арешту, просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Вказане кримінальне провадження підсудне Козелецькому районному суду Чернігівської області, підстав для його закриття немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, угоди, передбачені ст. 468 КПК України учасниками кримінального провадження не укладались.

Судом було роз`яснено право обвинуваченого на колегіальний розгляд справи. Обвинувачений повідомив суду про відсутність клопотань про колегіальний розгляд справи.

Заслухавши клопотання прокурорів стосовно продовження запобіжного заходу обвинуваченому, доводи та думку сторони захисту, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23 червня 2025 року ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на 30 днів, до 22 липня 2025 року та продовжено строк дії обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК).

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначений у ст. 178 КПК.

Статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На переконання суду, відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, перш за все, суду слід перевірити чи підтверджується існування ризиків, на які покликається прокурор.

На переконання суду, ймовірна можливість переховування обвинуваченого від суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду. Хоча такий ризик не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку, водночас суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Ризик впливу на свідків у даному кримінальному провадженні суд оцінює як реальний та такий, що повинен бути врахований судом, оскільки в рамках кримінального провадження судом ще не допитано жодного свідка.

Ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення є обґрунтованим, оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке містить 59 майже ідентичних епізодів, тобто, може свідчити про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень.

Суд приходить до висновку, що прокурором наведені, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, а також практики Європейського суду по правам людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України).

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту судом було враховано особу обвинуваченого та ризики, передбачені ст. 171 КПК України, а саме ризик переховування від суду, ризик впливу на свідків, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, тому єдиним достатнім запобіжним заходом, який зможе убезпечити від вказаних ризиків, є цілодобовий домашній арешт. Будь-який інший менш суворий запобіжний захід не здатен запобігти цим ризикам.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 07 вересня 2025 року, з продовженням строку дії обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 314-316 КПК України,

ВИРІШИВ:

кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в сел. Козелець, вул. Свято-Преображенська, 7 Чернігівської області в приміщенні Козелецького районного суду Чернігівської області на 12.15 годину 10 липня 2025 року.

Судовий розгляд проводити одноособово суддею ОСОБА_1 .

Про дату та місце розгляду справи повідомити всіх учасників процесу.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисника.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на два місяці відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 строком на 2 місяці, до 07 вересня 2025 року.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжити строком на два місяці, до 07 вересня 2025 року, дію обов`язків, покладених на ОСОБА_6 на підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова:

- прибувати до суду за викликом, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це суд;

- не відлучатися із населеного пункту м. Остер Чернігівського р-ну Чернігівської обл., в якому ОСОБА_6 проживає, без дозволу суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також ОСОБА_10 .

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Попередити обвинуваченого, що в разі невиконання покладених, згідно ухвали суду, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу направити для виконання до Відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошений 08 липня 2025 року о 13.20 год.

Суддя ОСОБА_11