Справа № 489/6236/17
Провадження № 1-в/489/103/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

05 травня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» про уточнення початку строку відбуття покарання відносно засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

Вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.07.2024 у справі №489/6236/17 (провадження № 1-кп/489/69/24) ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 28.02.2024 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, а також вирішено строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дати набрання вироком законної сили. Вказаний вирок набрав законної сили 02.08.2024.

23.04.2025 до Інгульського районного суду міста Миколаєва надійшло подання Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» про уточнення початку строку відбуття покарання відносно засудженого ОСОБА_3 , оскільки в матеріалах особової справи останнього є рапорт про його затримання від 08.09.2022.

Засуджений, його захисник, прокурор та представник установи виконання покарань у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про місце та час розгляду подання належним чином, від прокурора надійшла заява про проведення судового розгляду за його відсутністю.

Неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України.

Розгляд подання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали подання та кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

З матеріалів кримінальної справи №489/6236/17 судом встановлено, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, останній у даному провадженні не затримувався та запобіжний захід щодо нього не обирався, про що вказано в обвинувальному акті.

У кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 185 КК України, в якому ОСОБА_3 був засуджений вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 28.02.2024 до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, останній також не затримувався та відносно нього запобіжний захід не застосувався.

У зв`язку з цим, у вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.07.2024 було зазначено про необхідність обчислення строку відбуття покарання ОСОБА_3 з дати набрання вироком законної сили.

Також, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що на даний час на розгляді Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває інше кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України (справа №490/4047/22), в якому під час досудового розслідування ОСОБА_3 був затриманий у вересні 2022 року та відносно нього саме у вказаному кримінальному провадженні застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На теперішній час у вказаному провадженні не прийняте остаточне судове рішення та справа призначена до розгляду на 29.04.2025.

Державна установа «Казанківська виправна колонія (№93)» вже зверталася з поданням про уточнення початку строку відбуття покарання відносно засудженого ОСОБА_3 . Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.10.2024 у задоволенні подання було відмовлено. Тобто, судом уже розглядалось дане подання з тих самих підстав, нових відомостей суду не надано, відповідно, було відмовлено з підстав того, що ОСОБА_3 був затриманий у вересні 2022 року та відносно нього саме у кримінальному провадженні №490/4047/22, яке знаходиться на розгляді у Центральному районному суді м. Миколаєва, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 04.04.2024 у справі №523/11745/22, «не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до частини 5 статті 72 КК. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення».

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про те, що оскільки на час ухвалення 02.07.2024 Ленінським районним судом міста Миколаєва вироку відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України, яким останній засуджений до трьох років позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 28.02.2024 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, ОСОБА_3 з вересня 2022 утримувався під вартою в іншому кримінальному провадженні за ч.4 ст.185 КК України, яке на даний час перебуває на розгляді Центрального районного суду міста Миколаєва, тому відсутні підстави для уточнення в даному кримінальному провадженні початку строку покарання ОСОБА_3 , починаючи з часу його затримання 08.09.2022.

Зазначене є підставою для відмови в задоволенні подання.

Керуючись статтями 372, 395, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» про уточнення початку строку відбуття покарання відносно засудженого ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1