Справа № 643/9974/25
Провадження № 1-кс/643/3495/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001791 від 14.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова 19.06.2025 надійшло вищезазначене клопотання прокурора про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0001791 від 14.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України, тобто терористичний акт, тобто застосування зброї, вчинення вибуху, підпалу чи інших дій, які створювали небезпеку для життя чи здоров`я людини або заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших тяжких наслідків, якщо такі дії були вчинені з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, або з метою впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, службовими особами цих органів, об`єднаннями громадян, юридичними особами, міжнародними організаціями, або привернення уваги громадськості до певних політичних, релігійних чи інших поглядів винного (терориста), а також погроза вчинення зазначених дій з тією самою метою.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 14.06.2025 близько 20 год. 11 хв. за адресою: м. Харків, вул. Познанська, 8 поблизу під`їзду № 8 невстановлена особа вчинила терористичний акт шляхом вибуху не встановленого вибухового пристрою, внаслідок чого було завдано тілесні ушкодження громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поєднаного вогнепального осколкового поранення тазу, кінцівок, сліпе поранення м`яких тканин правого передпліччя, правої здухвинної ділянки з наявністю сторонніх тіл (металевих осколків), дотичне поранення м`яких тканин правої гомілки.

У порядку ст. 233 КПК України 17.06.2025 у період часу з 01 год. 45 хв. по 02 год. 13 хв. за участі ОСОБА_5 , проведено обшук в гаражному приміщенні № 2 за адресою м. Харків, вул. Єдності (Краснодарська) 171 корпус З, під час проведення якого було виявлено та вилучено:

- Жестяна банка на якій мається паперова наліпка з написом «Порох охотничий бездымный марки Сокол» із залишками речовини;

- 2 фрагменти дротів синього та коричневого кольору;

- Армований скоч сірого кольору;

- Ізолента чорного кольору;

- Плоскогубці;

- Предмет схожий на ніж з дерев`яною рукояткою;

- Фрагменти металевої губки, які належать ОСОБА_5 .

Органу досудового розслідування достовірно відомо, що вилучені під час проведення обшуку речі, предмети належать ОСОБА_5 , 17.06.2025 зазначене вилучене майно було визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.

17.06.2025 у порядку ст. 208 КПК України по матеріалам вказаного кримінального провадження затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 (захисник останнього ОСОБА_6 , НОМЕР_1 ).

Вилучені під час огляду, обшуку речі, мають істотне значення для встановлення істини по кримінальному провадженню та необхідні для проведення судових експертиз, інших процесуальних дій.

У разі повернення речових доказів вони та інформація що в них міститься можуть будуть знищенні, зіпсовані та пошкодженні

Учасники провадження та власник майна у судове засідання не з`явилися.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Вказані обставини стороною обвинувачення доведені.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання було направлено до суду поштою 17.06.2025, що свідчить про дотримання прокурором вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Відтак, всі обставини проаналізовані та досліджені в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною використання, відчуження, розпорядження на вилучене в ході проведення обшуку від 17.06.2025 в гаражному приміщенні № 2 за адресою м. Харків, вул. Єдності (Краснодарська) 171, корпус З, на майно яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

Жестяну банку на якій мається паперова наліпка з написом «Порох охотничий бездымный марки Сокол» із залишками речовини;

фрагменти дротів синього та коричневого кольору;

Армований скоч сірого кольору;

Ізоленту чорного кольору;

Плоскогубці;

Предмет схожий на ніж з дерев`яною рукояткою;

Фрагменти металевої губки.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_7