УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року

м. Київ

справа № 755/19892/21

провадження № 51-2907 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника власника майна ТОВ «Лігон Сервіс» - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 липня 2025 року про відмову у відкритті провадження,

установив:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 2025 року суддя апеляційного суду, керуючись вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України, постановив рішення про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «Лігон Сервіс» - ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

У касаційній скарзі представник, вказуючи на незаконність ухвали апеляційного суду, порушує питання про її скасування. Обґрунтовуючи свої вимоги, адвокат зазначає, що ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні, на його думку, призводить до таких самих правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті, тому вважає, що суд апеляційної інстанції не мав права відмовити йому у відкритті апеляційного провадження.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження представнику належить відмовити, з огляду на таке.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду вбачається, що за результатами перевірки апеляційної скарги представника власника майна ТОВ «Лігон Сервіс» - ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року, суддя апеляційного осуду встановив, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена за правилами ст. 174 КПК України, яка не входить до переліку ухвал, передбачених ст. 309 КПК України, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, тому керуючись вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України, постановив рішення про відмову у відкритті провадження .

Мотивуючи своє рішення, суддя обґрунтовано послався на правову позицію, викладену в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 травня 2024 року у справі № 712/191/23, відповідно до якої, ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК України, апеляційному оскарженню не підлягають.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з мотивами наведеними у рішенні апеляційного суду та вважає, що суддя апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку про безпідставність вимог представника власника майна ТОВ «Лігон Сервіс» - ОСОБА_4 щодо можливості оскарження вказаної ухвали слідчого судді.

Крім того, у касаційній скарзі адвокат помилково ототожнює ухвалу про відмову у скасуванні арешту з ухвалою про арешт майна, зокрема, його посилання на п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України є юридично некоректним, оскільки ця норма регулює первинне накладення арешту, а не його скасування.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника власника майна ТОВ «Лігон Сервіс» - ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 липня 2025 року про відмову у відкритті провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3