Справа № 614/795/21
Провадження № 1-кп/638/688/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

а участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Харкова об`єднане кримінальне провадження № 0000079 від 12.04.2020 та за № 00001804 від 17.07.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забавне Ізюмського району Харківської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, неповнолітніх чи малолітніх дітей на утриманні не має, не є особою з інвалідністю, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-22.02.2010 вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки;

-16.02.2012 вироком Борівського районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки;

-15.12.2017 вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , 10.04.2020 приблизно о 22.00 годині з метою спільного вживання спиртних напоїв прийшов до двору домоволодіння свого знайомого ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_3 , де через незачинені двері, з метою пошуку господаря, зайшов до житлового будинку ОСОБА_5 . Знаходячись у будинку та побачивши, що ОСОБА_5 спить, на підлозі в одній з кімнат ОСОБА_4 побачив бензокосу «Harvester HR-4300», яку він вирішив викрасти. Здійснюючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, з корисливих мотивів, діючи умисно та повторно, скориставшись тим, що господар домоволодіння ОСОБА_5 спить та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 таємно викрав бензокосу «Harvester HR-4300», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 1270,00 грн. що належить ОСОБА_5 , та яка зберігалася на підлозі в одній з кімнат будинку останнього.

Після вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 з викраденим чужим майном з місця скоєння злочину зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1270 грн. 00

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно.

Крім того, ОСОБА_4 на початку липня 2022 року, вночі, більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, у період дії воєнного стану в Україні, після спільного вживання алкогольних напоїв разом з потерпілою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в середині житлового будинку № 4, що по вул. 5 Лютого у м. Ізюм Харківської області, скориставшись відсутністю будь-якого догляду за мобільним телефоном чорного кольору з тріщинами на екрані «TECNO BB2», IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , який знаходився на тумбі, що в кімнаті № 4 вказаного житлового будинку, з боку інших осіб, з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, впевнившись що його дії залишаться непоміченими потерпілим та іншими особами, бажаючи діяти саме таким чином, маючи вільний доступ до вищевказаного мобільного телефону, викрав мобільний телефон чорного кольору з тріщинами на екрані «TECNO BB2», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , покинувши територію вказаного домоволодіння та в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 864 (вісімсот шістдесят чотири) гривні.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно в умовах воєнного стану.

Обвинувачений у судовому засіданні заявив клопотання про закриття об`єднаного кримінального провадження відносно себе у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого та просив закрити кримінальне провадження відносно нього.

В матеріалах справи наявні заяви від потерпілого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 про проведення підготовчого судового засідання за їхньої відсутності та що претензій майнового чи морального характеру вони не мають.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з обвинувальними актами, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 10.04.2020 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, внаслідок вчинення якого потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду у розмірі 1270,00 грн. та у вчиненні на початку липня 2022 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, внаслідок вчинення якого потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду у розмірі 864,00 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

В 2020 році розмір податкової соціальної пільги складає 2102 грн. х 50 % = 1051 грн. та в 2022 році розмір податкової соціальної пільги складає 2481 грн. х 50 % = 1240,50 грн

Таким чином, після набрання чинності Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 викрадення чужого майна є кримінально караним діянням, якщо його вартість становить понад два неоподатковуваних мінімумів доходів, а саме: в 2020 році 1051 грн. х 2 = 2102 грн. та в 2022 році 1240,50 грн. х 2 = 2481 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за крадіжку настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

За правилами ст. 5 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року має зворотну дію у часі.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який було вчинено у 2020 році, розмір матеріальної шкоди за вчинення якого не перевищував 2102 грн. та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який було вчинено у 2022 році, розмір матеріальної шкоди за вчинення якого не перевищував 2481 грн., тому після набрання чинності Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 вказане діяння вже не є кримінально-карним.

Пункт 4-1 частини 1 статті 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За встановлених обставин, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Суд вважає за необхідне зняти арешт накладений ухвалою слідчого судді Борівського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2020 року та ухвалою слідчого судді Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова від 31 липня 2023 року.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись вимогами ст. 284, 369-372, 376, 392 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити об`єднане кримінальне провадження № 0000079 від 12.04.2020 року та за № 00001804 від 17.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Борівського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2020 року на бензокосу «Harvester», моделі «HR-4300», який належить ОСОБА_5 зняти.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова від 31 липня 2023 року на мобільний телефон чорного кольору з тріщинами на екрані «TECNO ВВ2», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 зняти.

Речові докази:

- бензокосу «Harvester», моделі «HR-4300» повернути власнику ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон чорного кольору з тріщинами на екрані «TECNO ВВ2», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 згідно розписки.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Харкова.

Суддя ОСОБА_1