ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/3752/25
№ провадження 1-кс/646/1308/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

власник майна ОСОБА_3 ,

представник власника майна ОСОБА_4 ,

начальник Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова в режимі відеоконференції матеріали клопотання адвоката ОСОБА_4 представника власника майна ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000863 від 24.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Основ`янського районного суду міста Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 представника ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000863 від 24.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 Кримінального процесуального кодексу України.

В обгрунтування клопотання ОСОБА_4 зазначив, що 23.04.2025 слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 було проведено огляд місця події за адресою: Харківська область, Куп`янський район, автошлях «Чугуїв-Мілове» 68км+400м блокпост № 1 біля села Грушівка Куп`янського району, під час якого виявлено автомобіль «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В ході огляду багажного відділення автомобіля виявлено та вилучено алкогольні напої, а також сам автомобіль.

24.04.2025 за вказаним фактом розпочато кримінальне провадження № 0000863 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України.

29.04.2025 ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова задоволено клопотання начальника Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 24.04.2025 та накладено арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 23.04.2025 майно, в тому числі на автомобіль «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.05.2025 під час ознайомлення з матеріалами справи щодо розгляду слідчим суддею клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000863 від 24.04.2025, відповідно до змісту протоколу огляду місця події від 23.04.2025, складеного слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 встановлено, що фактично під час огляду місця події останній оглядав інше володіння особи, а саме транспортний засіб «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується як змістом самого протоколу, так і фототаблицею долученою до нього.

ОСОБА_4 зауважив, що статтею 233 Кримінального процесуального кодексу України для слідчого встановлено обов`язок невідкладно після проникнення до іншого володіння особи без ухвали слідчого судд,і якою надано дозвіл на проведення вказаної слідчої (розшукової) дії звернутися до слідчого судді із відповідним клопотанням.

Разом із тим до клопотання про арешт тимчасово вилученого майна від 24.04.2025 начальником Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 не долучено ухвалу слідчого судді, якою в порядку частини третьої статті 233, статті 234 Кримінального процесуального кодексу України надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Про наявність такої ухвали не зазначено і у мотивувальній частині клопотання про накладення арешту на майно від 24.04.2025.

З урахуванням відсутності ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відсутнє правове підґрунтя для накладення арешту на вилучене майно а також, на сам транспортний засіб, оскільки такі дії здійснені з порушенням вимог кримінального процесуального кодексу.

Окрім того, на переконання представника власника майна, викликає сумнів і необґрунтована кваліфікація кримінального правопорушення, досудове розслідування у якому здійснюється СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, а саме, за частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України, яка передбачає відповідальність за підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут та чи використання підроблених документів, печаток, штампів. Зі змісту клопотання про накладення арешту на майно залишається незрозумілим, які саме документи у даному кримінальному провадженні є підробленими.

В протоколі огляду місця події зазначено, що марки акцизного податку, які наклеєні на пляшках з вилученими алкогольними напоями, перевірені слідчим під час огляду місця події через реєстр акцизних марок Державної податкової служби України, при цьому було встановлено факт того, що вони є справжніми.

Разом із тим, в клопотанні про накладення арешту на майно прокурором зазначено, що згідно з накладною № 1669 від 31.03.2025 вказане майно належить ФОП ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого 24.05.2024 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності. При цьому в якості додатків до клопотання долучено дві видаткові накладні, однією із сторін в яких зазначено ФОП ОСОБА_7 , іншою стороною у вказаних накладних зазначено магазин «Минутка». При цьому зазначені документи не містять підписів або печаток з жодної із сторін, які начебто їх складали. Походження вказаних зразків видаткових накладних залишається незрозумілим, оскільки під час огляду місця події вони не вилучались слідчим, крім того, до клопотання не долучено жодного процесуального документу, яким підтверджується походження цих видаткових накладних.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити та скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчої судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 29.04.2025 у справі № 646/3752/25, провадження № 1-кс/646/1051/2025 на:

- горілку «Житня сльоза» у кількості 460 пляшок (23 ящики по 20 пляшок в кожному); - коньяк «Білі Бонс» у кількості 80 пляшок (4 ящики по 20 пляшок);

- пиво «Закарпатське» у кількості 120 пляшок (5 упаковок по 24 пляшки);

- пиво «Львівське» у кількості 528 жерстяних банок (22 упаковки по 24 банки);

- пиво «Туборг» у кількості 264 жерстяних банки (11 упаковок по 24 банки);

- пиво «Лящ» у кількості 168 пляшок (14 упаковок по 12 пляшок);

- пиво «Старопрамен» у кількості 216 жерстяних банок (9 упаковок по 24 банки);

- пиво «Корона» у кількості 48 жерстяних банок (2 язики по 24 банки);

- пиво «Стела Артуа» у кількості 336 жерстяних банок (14 ящиків по 24 банки);

- пиво «Холстен» у кількості 168 пляшок (7 ящиків по 24 пляшки);

- пиво «Гараж» у кількості 192 пляшки (8 ящиків по 24 пляшки);

- автомобіль «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 білого кольору з ключами.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 23 травня 2025 року було призначено судове засідання на 27 травня 2025 року о 09:30 годині.

На електронну адресу суду надійшло клопотання начальника Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про відкладення судового засідання на інші дату та час у зв`язку з необхідністю підготовки правової позиції.

З огляду на подане начальником Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 клопотання, судове засідання з розгляду клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000863 від 24.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 Кримінального процесуального кодексу України, було відкладено на 29 травня 2025 року о 10:00 годині.

У судовому засіданні 29 травня 2025 року начальник Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 просила суд відмовити у задоволенні клопотання представника власника про скасування арешту майна. Зазначила суду, що правові підстави для задоволення клопотання ОСОБА_4 відсутні, оскільки майно, тимчасово вилучене 23.04.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: Харківська область автошлях «Чугуїв-Мілове» 68 км+400 м блок пост № 1 біля села Грушівка Куп`янського району, було добровільно передано ОСОБА_3 представникам органів поліції із зазначенням його переліку та кількості. Проникнення до іншого володіння особи - автомобіля «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 білого кольору, відповідно до пояснень слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , також відбувалося за добровільною згодою ОСОБА_3 . Звернула увагу суду, що протокол огляду місця події від 23.04.2025 підписаний ОСОБА_3 без заперечень та зауважень.

Представник власника майна ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав подане суду клопотання про скасування арешту майна з підстав накладення такого арешту в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, а саме, частини третьої статті 233 Кримінального процесуального кодексу України; зазначив, що проникнення до іншого володіння особи відбувалося за відсутності ухвали слідчого судді, правові підстави для арешту вилученого майна відсутні.

Суд, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту, заслухавши думки учасників судового засідання, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчої судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 29 квітня 2025 року задоволено клопотання начальника Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000863 від 24.04.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України.

Накладено арешт шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження на майно, тимчасово вилучене 23.04.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: Харківська область автошлях «Чугуїв-Мілове» 68 км+400 м блок пост № 1 біля села Грушівка Куп`янського району, а саме:

- горілка «Житня сльоза», об`єм пляшки 0,5 літра, в кількості 23 ящиків, по 20 пляшок в кожному, загальна кількість пляшок становить 460;

- коньяк «Білі Бонс» в кількості 4 ящиків, по 20 пляшок в кожному, загальна кількість пляшок становить 80;

- автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_1 FORD TRANSIT білого кольору разом з ключами;

- пиво «Закарпатське» 5 упаковок по 24 штуки в кожній;

- пиво «Львівське» в жестяних банках, 22 упаковки по 24 одиниці товару в кожній упаковці;

- пиво «Туборг» в жестяних банках, 11 упаковок по 24 одиниці товару в кожній упаковці;

- пиво «Лящ» 14 упаковок по 12 одиниць товару в кожній упаковці;

- пиво «Старопрамен» в жестяних банках, 9 упаковок по 24 одиниці товару в кожній упаковці;

- пиво «Корона» в жестяних банках, 2 ящики по 24 штуки в кожному;

- пиво «Стелла Артуа» в жестяних банках, 14 ящиків по 24 штуки в кожному;

- пиво «Холстен» 7 ящиків по 24 штуки в кожному;

- пиво «Гаража» 8 ящиків по 24 штуки в кожному.

Визначено місцем зберігання автомобіля марки "FORD TRANSIT", державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.07.2020, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ключами, майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ВПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: вулиця Центральна, будинок 31, село Шевченкове Куп`янського району Харківської області.

Визначено місцем зберігання арештованих алкогольних напоїв камеру схову речових доказів ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: вулиця Центральна, будинок 31, село Шевченкове Куп`янського району Харківської області.

Згідно із частиною першою статті 131 Кримінального процесуального кодексуУкраїни заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із частиною другою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини 2 цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно з частиною десятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини одинадцятої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною другою статті 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Тобто будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом, та має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі "Беєлер проти Італії" від 05.01.2000, заява № 33202/96).

При цьому будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986, заява № 8793/79).

Згідно із частиною першою статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Стосовно доводів ОСОБА_4 про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, з огляду на порушення начальником Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 вимог кримінального процесуального закону, яке полягає у відсутності ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля марки «Форд Транзит», державний номерний знак НОМЕР_1 , суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 233 Кримінального процесуального кодексу України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

У постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 21.11.2022 у справі № 161/620/19 (провадження № 51-4284км19) зазначено, що законодавцем, крім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме: можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

Оскільки закон не визначає спеціальних засобів доказування добровільності згоди на проникнення до житла або іншого володіння особи, то наявність чи відсутність згоди, а також її добровільність чи вимушеність мають бути встановлені виходячи із сукупності обставин за яких відбувалося проникнення до житла чи іншого володіння особи, і ці обставини можуть доводитись або спростовуватися сторонами за допомогою будь-яких засобів доказування.

Слідчою суддею встановлено, що протокол огляду місця події від 23.04.2025 містить підпис ОСОБА_3 із зазначенням у графі «протокол прочитаний, записано» «вірно, без зауважень».

Суд критично ставиться до доводів представника ОСОБА_3 про відсутність добровільної згоди останнього на здійсненням обшуку автомобіля «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було проведено 23.04.2025 та добровільної передачі іншого майна представникам Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, тому, ураховуючи приписи частини першої статті 233 Кримінального процесуального кодексу України, обшук було проведено на законних підставах.

Судом встановлено, що постановою старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 тимчасово вилучене 23.04.2025 в ході проведення огляду місця події за адресою: Харківська область, Куп`янський район, автошлях «Чугуїв-Мілове» 68 км+400 м блок пост № 1 біля села Грушівка Куп`янського району майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000863 від 24.04.2025.

Встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України, за якими СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування, дають підстави уважати, що тимчасово вилучене майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки вказане могло зберегти на собі сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, та мають значення для кримінального провадження, що згідно з частиною третьою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, є підставою для його арешту, як речового доказу.

Таким чином, до встановлення усіх фактичних обставин даного кримінального провадження, накладення арешту на вилучене 23.04.2025 під час огляду місця події майно відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та не порушує законних прав ОСОБА_3 .

При цьому, невжиття у даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна створить реальний ризик знищення або втрати речових доказів, що, у свою чергу, може істотно ускладнити або зробити неможливим досягнення мети досудового розслідування та виконання завдань арешту майна, визначених частиною першою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд зауважує, що досудове розслідування у межах вказаного кримінального провадження наразі триває. Орган досудового розслідування продовжує здійснювати комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання доказів, встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також осіб, які можуть бути причетними до його вчинення. Крім того, у межах провадження ще не проведено судові експертизи, які мають істотне значення для встановлення істини у справі.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, представник власника майна не входить до кола осіб, яким законодавством надано право на подання клопотання про скасування арешту майна.

Ураховуючи викладене вище, слідча суддя доходить висновку про відсутність законних підстав для скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000863 від 24.04.2025, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України.

Керуючись статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 представника ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000863 від 24.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України відмовити.

Відповідно до статті 309 Кримінального процесуального кодексу України дана ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає; заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_1