СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1482/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0002079, внесеного 26 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який не одружений, здобув середню спеціальну освіту, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В:

В період дії воєнного стану, який неодноразово продовжувався та діє то теперішнього часу, ОСОБА_3 16 червня 2024 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, прибув до будинку АДРЕСА_2 , зайшов до під`їзду та взяв ключі від квартири АДРЕСА_3 , які перебували на робочому місці консьєржа та піднявся до вказаної квартири. Знаходячись в приміщенні вищезазначеної квартири ОСОБА_3 , помітив, що в кімнаті лежить шліфувальна машина «Bosch GTR 550», відчуваючи потребу в грошових коштах, не маючи постійного джерела доходу, вирішив таємно викрасти чуже майно.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у виді заподіяння матеріальної шкоди, в умовах воєнного стану, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме шліфувальну машину «Bosch GTR 550». Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 взяв шліфувальну машину та покинув приміщення квартири. В подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 11373 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що влітку 2024 року (більш точної дати не пам`ятає) він прибув на об`єкт, на якому він на той час проводив ремонті роботи, а саме в кв. АДРЕСА_5 . Ключі від вказаної квартири він взяв у консьєржа та, відкривши вказану квартиру, в якій нікого не було, приступив до роботи. Після того як він попрацював декілька годин, він вирішив викрасти інструмент, який належав іншим працівникам, з якими він проводив разом ремонті роботи, оскільки на той момент перебував у скрутному матеріальному становищі та йому потрібні були гроші. Викравши інструмент, а саме: шліфувальну машину, перфоратор акумуляторний з двома акумуляторами та зарядним пристроєм, він здав зазначений інструмент до ломбарду, отримавши 6500 грн. В подальшому, приблизно через тиждень він викупив закладений інструмент в ломбарді та добровільно його видав працівникам поліції. Разом з тим, ОСОБА_3 просив суд суворо не карати його.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Разом з тим, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доводиться належними, допустимими й беззаперечними доказами, повно, всебічно та об`єктивно проаналізованими, оціненими в їх сукупності та безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що разом з ОСОБА_3 проводив ремонтні роботи кв. АДРЕСА_5 в червні 2024 року, також з ними на даному об`єкті працювала його дружина ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 . 17 червня 2024 року на об`єкт першим прийшов ОСОБА_8 , виявив відсутність інструменту та повідомив його про це в телефонному режимі. Він з дружиною приїхав одразу на об`єкт, та виявили відсутність шліфувальної машинки. Прораб додзвонився ОСОБА_3 , останній повідомив, що інструмент взяв він та пообіцяв повернути за дві години, але вони вирішили не чекати та викликали поліцію. ОСОБА_6 повідомив, що вказаний перфоратор належав ОСОБА_9 , йому ( ОСОБА_6 ) належить лише шліфувальна машина «Bosch GTR 550». Оскільки він був заявником про вчинення кримінального правопорушення, то весь інструмент в заяві написав на себе, так йому сказав слідчий. Крім того, ОСОБА_6 зазначив, що ключ для ОСОБА_3 він не лишав консьєржу, припускає, що консьєрж просто взнала ОСОБА_3 , та сама дала йому ключ, який він лишив для ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що з обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 до події працювали разом, проводили ремонтні роботи в кв. АДРЕСА_5 . Після вихідних в червні 2024 року він прийшов на об`єкт, та виявив відсутність інструменту, який належить йому, а саме перфоратора, зарядного пристрою та акумулятора до нього. Після цього він зателефонував ОСОБА_6 та повідомив про це. Коли ОСОБА_6 приїхав на об`єкт, вони почали телефонувати ОСОБА_3 , щоб дізнатись, де інструмент. Заяву в поліцію не подавав, оскільки, не був в цьому зацікавлений, не хотів витрачати свій час. Свій інструмент він отримав у слідчого. Крім того, свідок повідомив, що він та ОСОБА_6 , лишали ключ від квартири один одному в консьєржа, про те що ключем може скористатись ОСОБА_3 , консьєржа не попереджали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_6 є її чоловіком, з ОСОБА_3 до події знайома не була. Точної дати не пам`ятає, в червні 2024 року, вона з чоловіком їхали на роботу, а саме на об`єкт, де проводили ремонтні роботи, а саме в кв. АДРЕСА_5 , в цей час її чоловіку зателефонував ОСОБА_9 , з яким вони разом працювали, та поцікавився, чи він, ОСОБА_6 не брав його інструмент, на що він відповів що ні. Коли прибули на місце то виявили, що відсутня їх шліфувальна машинка. Крім того, свідок повідомила, що в п`ятницю вони з чоловіком залишили ключ від квартири у консьєржа для ОСОБА_9 , він мав забрати свій інструмент, оскільки закінчив свою частину роботи. Ключі від квартири залишали в консьєржа тільки її чоловік та ОСОБА_9 один одному.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що в червні 2024 року він був помічником прораба на об`єкті, де проводились ремонтні роботи, а саме кв. АДРЕСА_5 . ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проводили ремонтні роботи на вказаному об`єкті. ОСОБА_3 прийшов працювати на об`єкт за рекомендацією його товариша, відпрацював десь два тижні, питань по роботі до нього не було. Точного дня він не пам`ятає, але пам`ятає що це була субота, ОСОБА_3 прийшов на об`єкт поприбиратися, в той час він також в той час був на об`єкті десь годину, після чого пішов, а ОСОБА_3 ще лишився. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що в нього пропав інструмент та він буде викликати поліцію. Крім того, свідок, повідомив, що ключі від квартири, де проводились ремонтні роботи залишались в консьєржа та хто з робітників першим приходив на об`єкт брав їх, при цьому консьєрж записував кому було видано ключ, заборони давати ключ ОСОБА_3 не було.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується також наступними дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17 червня 2024 року (а. п. 35) відповідно до яких потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що 17 червня 2024 року в період часу з 02 год. 10 хв. до 09 год. 30 хв. невстановлена особа таємно викрала шліфувальну машину «Bosch GTR 550», перфоратор акумуляторний «Worcraft», два акумулятори та зарядний пристрій, які знаходилися в квартирі та використовувалися під час ремонту, чим було завдано матеріальної шкоди в розмірі 22000 грн. (а. п. 35);

- даними протоколу огляду місця події від 17 червня 2024 року зі схемою та фототаблицею відповідно яких було оглянуто квартиру АДРЕСА_5 , де проводилися ремонтні роботи, та було вилучено джинси темно-синього кольору та футболку темно-синього кольору (а. п. 36-67);

- даними протоколу огляду місця події від 20 червня 2024 року з фототаблицею відповідно яких біля будинку № 13 по вул. Чорнобильська в м. Києві ОСОБА_3 добровільно видав викрадені ним шліфувальну машину «Bosch GTR 550», перфоратор «Worcraft», акумулятор та зарядний пристрій до вказаного перфоратора (а.п. 69-74);

- даними протоколу огляду предмету, а саме вилученої 20 червня 2024 року у ОСОБА_3 шліфувальної машини «Bosch GTR 550» (а. п. 75-77);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 червня 2024 року відповідно до яких свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_3 (а.п. 78);

- даними протоколу огляду відеозапису відповідно до яких ОСОБА_3 о 12 год. 39 хв. 16 червня 2024 року здав до ломбарду «Ломбард № 1», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Єфремова, 1, викрадену ним 16 червня 2024 року шліфувальну машину «Bosch GTR 550» (а.п. 79-84);

- даними квитанції від 14 лютого 2024 року, яку надав слідчому потерпілий ОСОБА_6 , відповідно до яких вартість викраденої ОСОБА_3 шліфувальної машини «Bosch GTR 550» становить 11373 грн. (а.п. 86);

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи вище перелічені докази, як кожний окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність вказаних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а також враховуючи практику ЄСПЛ, суд дійшов до переконання, що в цілому спосіб отримання доказів у даному кримінальному провадженні був справедливим, а відтак, вказані докази суд визнає належними, допустимими, достовірними та кладе їх в основу обвинувального вироку.

Так, показання обвинуваченого, потерпілого та свідків в цілому узгоджуються з письмовими доказами, які ретельно досліджені та перевірені в ході судового розгляду, та не суперечать один одному.

Таким чином, проаналізувавши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану доведена в повному обсязі.

Щодо тверджень потерпілого про те, що ОСОБА_3 вчинив крадіжку, поєднану з проникненням у житло під час судового розгляду вказані обставини судом не встановлені та спростовуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 та свідків, які зазначили що ключ від квартири АДРЕСА_5 , де ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та свідки робили ремонт вони залишали у консьєржа і кожний з робітників, хто приходив раніше, міг взяти ключ. Крім того, показання обвинуваченого та свідків були послідовними, логічними та не викликали у суду жодних сумнівів, вони узгоджуються з письмовими доказами, які ретельно досліджені в ході судового розгляду, та не суперечать один одному.

Щодо крадіжки іншого інструмента у вчиненні якого обвинувачувався ОСОБА_3 , а саме перфоратора акумуляторного «Worcraft», двох акумуляторів та зарядного пристрою, то під час судового розгляду судом встановлено після допиту обвинуваченого, потерпілого та свідків, що вказані речі потерпілому ОСОБА_6 не належить, а він вказав що це його інструмент, оскільки власник майна не бажав звертатися з заявою про вчинення злочину, у зв`язку з чим прокурором під час судового розгляду було змінено обвинувачення з метою з метою зменшення обвинувачення та виключено вказані речі з обвинувачення ОСОБА_3 та складено новий обвинувальний акт. При цьому потерпілий ОСОБА_6 не може підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, оскільки не є власником зазначених речей.

Проаналізувавши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі.

Таким чином, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 16 червня 2024 року приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, а тому його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме: його вік, те, що він неодружений, утриманців не має, працює, але не офіційно, має постійне місце реєстрації та проживання, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність; раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у межах, установлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його особу, зокрема, ставлення до вчиненого, а також позицію прокурора, який просив встановити іспитовий термін, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази по справі: шліфувальну машину «Bosch GTR 550», перфоратор акумуляторний «Worcraft», два акумулятори та зарядний пристрій - повернути за належністю власникам.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1