У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1682/22

№ 1-кс/183/1213/25

03 липня 2025 року м. Самар

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 про самовідвід від участі у кримінальному провадженні № 0000342 від 26.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 368 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , 01.07.2025 заявила про самовідвід від участі у даному кримінальному провадженні, оскільки суддею було висловлено позицію щодо неможливості призначення обвинувального акту по вказаному кримінальному провадженню до судового розгляду під час постановлення ухвали від 28.02.2023 про повернення прокурору обвинувального акту. Після надходження до суду обвинувального акту вдруге, обставини, які слугували підставою для повернення обвинувального акта прокурору по даному кримінальному провадженню не змінилися.

Викладене, на думку судді, є обставиною, яка викликає сумнів у неупередженості судді, у зв`язку з чим, суддя не має права брати участі у цьому кримінальному провадженні, з огляду на положення п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України та ч. 2 ст. 76 КПК України, у зв`язку з ухваленням суддею рішення у цьому кримінальному провадженні, за участі тих самих осіб і за наявності тих самих обставин, яким суддею вже надано правову оцінку.

Учасники судового провадження, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви судді про самовідвід, в судове засідання не прибули.

Відповідно до приписів ст. 81 КПК України неявка особи, яка заявляє самовідвід, а також осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, не перешкоджає розгляду питання про самовідвід судді, а тому заява про самовідвід судді розглянута за відсутності учасників судового провадження.

Вивчивши заяву судді про самовідвід та матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.368 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 368 КК України, вважаю, що підстави для відведення судді ОСОБА_2 від участі у зазначеному кримінальному провадженні відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України обставиною, що виключає участь слідчого судді, судді в кримінальному провадженні, є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 2 ст. 76 КПК України, яка визначає підстави, що виключають повторну участь судді в кримінальному провадженні, передбачено, що суддя який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участь і у цьому ж провадженні в судах апеляційної інстанції, касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Вказані положення кореспондуються із вимогами ч.1 ст. 416 КПК України, яка визначає особливості нового розгляду судом першої інстанції та передбачає, що після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.

Отже, кримінальним процесуальним законом для забезпечення об`єктивного та неупередженого судового розгляду, чітко визначено умови за яких утворюється новий склад суду, зокрема, скасування кінцевих рішень по кримінальному провадженню, в якому судом зроблено висновок щодо наявності в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, тобто викладені висновки щодо можливості/неможливості вирішення обвинувачення по суті.

Так, ухвалою Самарівського (до перейменування - Новомосковського) міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2023, постановленою суддею ОСОБА_2 , обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000342 від 26.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 368 КК України, повернуто прокурору. Рішення обґрунтовано відсутністю, як того вимагають положення ст. 291 КПК України, розписок обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та їх захисників про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, не встановлено дійсне місце перебування обвинуваченого ОСОБА_6 , що позбавляє суд об`єктивної можливості здійснити виклик останнього до суду, в тому числі забезпечити явку обвинуваченого шляхом застосування до нього примусового приводу та проведення судового розгляду в розумні строки.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05.05.2025, вказану ухвалу залишено без змін.

Станом на цей час, дане кримінальне провадження по суті не розглянуто та перебуває в провадженні судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 .

Оцінюючи доводи судді, викладені в заяві про самовідвід від участі в даному кримінальному провадженні в контексті положень ст.ст.75,76, 416 КПК України, слід зазначити, що на стадії підготовчого провадження вирішуються питання щодо готовності справи до розгляду по суті, а саме: перевірка обвинувального акта, вирішення клопотань учасників процесу, визначення обсягу доказів та порядку їх дослідження, а також інші питання, необхідні для забезпечення безперешкодного та об`єктивного розгляду справи. Питання щодо надання оцінки наявності чи відсутності в діях обвинувачених осіб складу інкримінуємих кримінальних правопорушень,доведеності вини обвинувачених, вірності кваліфікації не вирішується.

Отже, висловлена в ухвалі суду від 28.02.2023 правова позиція судді, з якою погодився суд апеляційної інстанції, щодо неможливості призначення обвинувального акту до розгляду на стадії підготовчого провадження з підстав, які продовжують існувати, не є підставою для самовідводу судді в розумінні п. 4 ч.1 ст. 75, 76 КПК України.

Доречним буде зазначити, що Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у справі № 137/807/20 в ухвалі від 10.08.2021, надаючи оцінку поважності складу суду (апеляційної інстанції), яким було залишено без змін обвинувальний вирок стосовно обвинуваченого, зазначив, що не можна визнати повторною участю судді апеляційної інстанції в кримінальному провадженні в розумінні положень ст. 76 КПК України, оскільки розгляд апеляційної скарги прокурора на ухвалу про повернення обвинувального акта здійснювався не під час досудового розслідування. Крім того, під час перегляду зазначеного рішення місцевого суду не проводився розгляд кримінального провадження по суті.

Таким чином, ухвалення тим же суддею процесуальних рішень до судового розгляду кримінального провадження по суті на стадії підготовчого провадження до надходження обвинувального акту вдруге не може бути підставою для самовідводу.

Крім того, вказана обставина сама по собі, за відсутності інших обставин, що викликають сумніви у неупередженості судді, не вказує на неможливість ухвалення суддею ОСОБА_2 об`єктивного рішення у даному кримінальному провадженні, що виключає підстави для самовідводу судді в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку,якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як вбачається з журналу судового засідання від 01.07.2025 сторони кримінального провадження не зазначали про наявність сумнівів в неупередженості судді.

Будь-які інші доводи, що вказують на існування інших обставин, які викликають сумніви у неупередженості судді в заяві про самовідвід суддею наведено не було.

Таким чином, враховуючи викладене вище, приходжу до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 110, 369, 371, 372 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 про самовідвід від участі у кримінальному провадженні № 0000342 від 26.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 368 КК України.

Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1