Справа №521/1855/25
Провадження №1-кп/522/2457/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000169, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2025 року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, непрацюючого, із неповною середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 6.06.1989 року Ленінським районним судом м. Керчі за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців із конфіскацією майна,

- 8.10.1992 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140, ч.2 ст.143 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців із конфіскацією майна, звільненого 21.04.1995 року Балаклійським районним судом Харківської області, згідно до постанови суду від 19.04.1995 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 24 дні,

- 18.04.1997 року Жовтневим районним судом м. Одеси за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, із конфіскацією майна, звільненого 25.09.1998 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області, згідно до постанови суду від 24.09.1998 року, відповідно до ст.1 п.«Е» Закону України «Про амністію» від 24.09.1998 року,

- 13.05.1999 року Центральним районним судом м. Одеси за ст.17, ч.2 ст.141 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, із конфіскацією майна, звільненого 2.08.2020 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 24.07.2001 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.141, ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, звільненого 6.04.2002 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 20.11.2002 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186, ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі строком на 5 років із конфіскацією майна, звільненого 7.09.2007 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 17.01.2008 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільненого 19.03.2012 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 25.09.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст.15, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого 10.04.2013 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 25.07.2013 року Миронівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік, 23.07.2014 року Миронівським районним судом Київської області, на підставі ч.2 ст.78 КК України скасовано іспитовий строк, та направлено для відбування покарання на 3 роки,

- 5.11.2014 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.71 КК України із приєднанням 2 років 1 місяця позбавлення волі за вироком Миронівського районного суду Київської області від 25.07.2013 року до остаточного покарання позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільненого 19.01.2017 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 15.05.2017 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого 28.12.2017 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 04.04.2018 року Оболонським районним судом міста Києва за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого 04.03.2019 року у зв`язку із відбуванням строку покарання

- 31.07.2019 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільненого 20.08.2021 року Уманським міським судом Черкаської області, згідно до ухвали від 5.08.2021 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 29 днів,

- 24.12.2021 року Миронівським районним судом Київської області за ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, із приєднанням, на підставі ст.71 КК України, невідбутого покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 31.07.2019 року до позбавлення волі строком на 3 роки,

- 10 квітня 2025 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

- 26 травня 2025 року Приморським районним судом м. Одеси за вчинення 02.01.2025 року, 08.01.2025 року кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.263 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

04.01.2025 року у період часу з 13 години 30 хвилин по 14 годину 20 хвилин, в період дії воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року N?64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в У країні» від 24.02.2022 року N?2102-IХ, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, а на момент вчинення кримінального правопорушення Указом Президента України від 28.10.2024 року N?740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України N? 4024-IX від 29.10.2024 року, строк дії воєнного стану продовжено строком на 90 діб, перебував у приміщенні неврологічного відділення міської клінічної лікарні буд. №10, що розташована за адресою: м. Одеса, вулиця Олексія Вадатурського, будинок №61, де зайшовши до лікарняної палати №5 указаного відділення, визначив предметом свого посягання мобільний телефон марки «Motorola Moto E6s» 3 IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , темного кольору, що належить на праві власності ОСОБА_5 . Так, в той же час, та в тому ж місці, з метою реалізації свого наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, в умовах военного стану, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що його протиправні дії є непомітними для потерпілого ОСОБА_5 , який не міг спостерігати за своїм майном, оскільки тимчасово вийшов з лікарняної палати, ОСОБА_3 таємно викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон за вище указаними ознаками з прикроватної тумби, біля ліжка потерпілого, та вийшов з ним в руках. Надалі, ОСОБА_3 із місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном, а саме мобільним телефоном марки «Motorola Moto E6s» з IMEIl: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , темного кольору, на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3500 гривень.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України - таємне викраденні чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, вчинену в умовах воєнного стану.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, та те що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, задовільний стан його здоров`я, відповідно до медичної довідки за №264/ОММЧ-21-25-ВН від 22.05.2025 року, що матеріальна шкода потерпілому відшкодована.

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує рецидив злочинів, враховуючи його судимість за ч.2 ст.307 КК України за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 20.11.2002 року, за ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України за вироком Миронівського районного суду Київської області від 24.12.2021 року, за ч.2 ст.263 КК України за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2025 року.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , ступеню тяжкості кримінального правопорушення, наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, так як його виправлення, та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства, та менш суворий вид покарання буде недостатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так як після постановлення вироку 26 травня 2025 року Приморським районним судом м. Одеси, згідно до якого, ОСОБА_3 було засуджено за вчинення 02.01.2025 року, 08.01.2025 року кримінальних правопорушень було встановлено, що цей засуджений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення 4.01.2025 року вчиненого до постановлення попереднього вироку, тому є підстави для застосування вимог ч.4 ст.70 КК України.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає, що необхідно застосувати положення ч.4 ст.70 КК України, призначивши йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, із урахуванням виду та розміру покарання призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2025 року,застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, із призначенням остаточного виду та розміру покарання.

На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання, по зазначеному вироку суду, строк його перебування під вартою з 8.01.2025року до 27.06.2025 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

На підставі ст.174 КПК України суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту, який був накладений Малиновським районним судом м. Одеси, згідно до ухвали від 23.01.2025 року на речовий доказ, так як у подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ч.2 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 174, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті позбавлення волі строком на 5 / п`ять/ років 1 /один/ місяць.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2025 року, за яким його засуджено до позбавлення волі строком на 5 років, більш суворим покаранням призначеним за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2025 року, за яким його засуджено до позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років 1 /один/ місяць, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років 1 /один/ місяць.

Строк відбування покарання за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 8.01.2025 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 8.01.2025 року до 27.06.2025 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Залишити міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений Малиновським районним судом м. Одеси, згідно до ухвали від 23.01.2025 року, а саме на мобільний телефон марки «Motorola Moto E6s» з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , темного кольору який упаковано до сейф пакету N? CRI1222323 - скасувати.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Motorola Moto E6s» з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , темного кольору вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд. Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1