У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/3185/25

Номер провадження 1-кс/495/939/2025

06 травня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському Одеської області клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу,

В С Т А Н О В И В:

06.05.2025 року старший слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, в тому, що він, будучи військовослужбовцем, призваним за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді командира 1 гранатометного відділення протитанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 08.08.2022, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 самовільно залишив розташування підрозділу тобто самовільно, без відповідного дозволу, залишив місце несення служби, а саме територію військової частини НОМЕР_1 , яка розташовувалась за адресою: АДРЕСА_1 , вільний від служби час, що з`явився у старшого солдата ОСОБА_5 , останній проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби, та ухиляється від проходження служби до теперішнього часу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а саме у самовільному залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно із вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

В останній раз, згідно Указу Президента України від 14.01.2025 року № 26/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

09.03.2022 відповідно до Указу президента України від 24.02.2022

№ 69/2022 та набуття чинності Указу президента «Про загальну мобілізацію» та виконання вимог мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України №32/321/501/13т, ОСОБА_5 призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно положень ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» початком проходження військової служби для громадян, є день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.

Відтак, з 09.03.2022 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 70 від 09.03.2022 року солдата ОСОБА_5 , який знаходився у розпорядженні командира військової частини призначено на посаду стрільця 7 запасної роти, у військовому званні «старший солдат» та в подальшому відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №107 від 15.04.2022 увільнено від займаної посади та призначено на посаду командира 1 гранатометного відділення протитанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «старший солдат».

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу, ОСОБА_5 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

У відповідності до ст. 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення з відрядження, відпустки або лікування.

Проте, старший солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях.

Так, старший солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 08.08.2022, в умовах воєнного стану, самовільно залишивши місце несення служби, та покинув територію військової частини НОМЕР_1 , яка розташовувалась за адресою: АДРЕСА_1 , вільний від служби час, що з`явився у солдата ОСОБА_5 , останній проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби, та ухиляється від проходження служби до теперішнього часу.

Таким чином, встановлено достатні підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

16.04.2025 у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення повідомлено про підозру

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме проведеними допитами свідків, свідчення котрих викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення, службовим розслідуванням за фактом самовільного залишення військової частини останнім, тощо.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вжитими заходами розшуку, проведеними слідчими та іншими процесуальними діями встановити місцезнаходження ОСОБА_5 , який є військовослужбовем, призначеним на посаду командира 1 гранатометного відділення протитанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , не надалося можливим. У зв`язку з не встановленням місцезнаходження останнього, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

На цей час виконані всі необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе у відсутності підозрюваного ОСОБА_5 , а також направлених на встановлення місцезнаходження останнього, однак його місцезнаходження не встановлено.

Про від`їзд чи зміну номерів телефону ОСОБА_5 не повідомляв.

Враховуючи вищевикладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 приховує своє місце перебування з метою уникнення кримінальної відповідальності, в зв`язку з чим обрати відносно нього запобіжний захід Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області не надасться можливим.

На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 клопотання підтримала та просила суд його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Згідно із ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно із ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у заходу статті 177 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000538 від 16.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Вжитими заходами розшуку, проведеними слідчими та іншими процесуальними діями встановити місцезнаходження ОСОБА_5 , який є військовослужбовем, призначеним на посаду командира 1 гранатометного відділення протитанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , не надалося можливим. У зв`язку з не встановленням місцезнаходження останнього, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

Враховуючи вищевикладене, слідчий судя приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, а також може вчиняти інші злочини, у зв`язку з чим клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7