Справа № 307/2828/25
Провадження № 1-кс/307/573/25
УХВАЛА
09 вересня 2025 року м.Тячів
Представник зазначає, що відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області було внесено 30.07.2025 року. З того часу слідчим було виконано ряд необхідних слідчих та розшукові дії, для з?ясування обставин затримання та походження дров?яної деревини, яка перевозилася водієм ОСОБА_6 , було допитано водія ОСОБА_7 , який на автомобілі перевозив дров?яну деревину згідно накладної №250728 від 28.07.2025 року, яку на підставі товаро-транспортної накладної № 17 від 29.07.2025 року перевозив від ФОП ОСОБА_8 , в с. Вільхівці. Дану дров`яну деревину ФОП ОСОБА_9 придбав у ФОП ОСОБА_8 у кількості 10,296 м. куб. та яку згідно договору про закупівлю № 16 від 04 березня 2025 року повинна була поставитися до Вільховецького ліцею, Вільховецької сільської ради. Крім цього органу досудового розслідування предявлено відповідні ТТН, які підтверджують законність дров?яної деревини, яка перевозилася водієм ОСОБА_6 .
Представник вказує, що за цей час слідчим було проведено ряд інших необхідних слідчих дій, для з`ясування походження деревини. На даний час, ні водій ОСОБА_3 ні інші учасники кримінального провадження у даному кримінальному провадженні не являється підозрюваними чи обвинуваченими.
Диспозиція ч. 1 ст. 246 КК України передбачає незаконне перевезення деревини, яка перед цим була незаконно зрубаною. У ході досудового слідства було підтверджено факт законності придбання деревини фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 у фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 , а також підтверджено відповідними документами, які надані органу досудового розслідування, факт законності походження та перевезення вказаної дров?яної деревини, а тому у діях як водія ОСОБА_7 так і у діях інших осіб відсутній склад злочину передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Представник зазначає, що вказана деревина більше місяця знаходиться на території Усть-Чорнянського лісництва, Брустурянського надлісництва в сел. Усть-Чорна, яке є на відкритій території та не охороняється. А тому вважає, що цей природній матеріал, якому притаманний фактор стійкості, але це не виключає його вразливості до впливу температури, вологи, плісняви, вогню, комах та ультрафіолетового проміння має властивість псування. Окрім цього, вилучена деревина визнана речовим доказом, однак дана територія не являється спеціальним майданчиком для зберігання речових доказів та подібного роду деревини і на ній відсутні належні умови для її зберігання, відсутня охорона, на неї постійно впливають погодні умови, у зв?язку з чим деревина псується.
Вважає, що слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, мав достатньо часу для проведення необхідних слідчих дій з майном яке було вилучено та на яке накладено арешт.
Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що в межах данного кримінального провадження проведені всі необхідні слідчі дії, з метою з?ясування походження та законності перевезення дров?яної деревини надано копії всіх документів, щодо придбання та перевезення даної дров?яної деревини, інші необхідні слідчі дії, а тому вважаю, що і підстави для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпали, просить скасувати арешт тимчасово вилученого майна, а саме на вантажний транспортний засіб - автомобіль марки «ЗИЛ» моделі 131, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , мешк. АДРЕСА_1 та перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 та дров?яну деревину породи «Бук» у кількості близько 6 метрів куб., законним володільцем та користувачем яких являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 .
Фактичний володілець майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та власник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися.
Представник фактичного володільця майна ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити посилаючись на викладені у ньому доводи та мотиви.
Прокурор та слідчий будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явилися та про причини неявки, не повідомили.
Розглянувши клопотання про скасування арешту майна, заслухавши думку представника фактичного володільця майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Задовольняючи вказане клопотання про арешт майна, слідчий суддя виходив з доведеності того, що зазначене у клопотанні, майно є доказом кримінального правопорушення, оскільки таке майно є речовим доказом, так як містить відомості, які будуть використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З протоколу огляду місця події та фото таблиці від 29.07.2025 року, вбачається, що огляд було проведено 29.07.2025 року та було виявлено та вилучено: автомобіль марки "ЗИЛ" моделі "131" номерний знак НОМЕР_3 , та наявну на цьому транпортному засобі деревину породи "Бук" в кількості приблизно 6 м3.
Постановою старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_11 від 30.07.2025 року транспортний засіб, автомобіль марки "ЗИЛ" моделі "131" номерний знак НОМЕР_3 , та наявну на цьому транпортному засобі деревину породи "Бук" в кількості приблизно 6 м3, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Згідно розписки від 29.07.2025 року ОСОБА_12 отримав тимчасово вилучене майно на відповідальне зберігання на теритрії Усть-Чорнянського лісництва Брустурянського надлісництва (а.с.17).
Згідно договору про закупівлю товару №16 від 04.03.2025 року укладеним між Вільховецьким ліцеєм Вільховецької Тячівського району Закарпатської області в особі директора ОСОБА_13 та ФОП ОСОБА_4 вбачається, що предметом договору є паливна деревина (а.с.13-15).
Згідно платіжної інструкції від 04.03.2025 року №19 вбачається про здійснення платежу за дрова хвойні згідно накладної №16 від 04.03.2025 р. та договору №16 від 04.03.2025 р., дата виконання 05.03.2025 (а.с.16).
З накладної №17 від 29.07.2025 року вбачається, що одержувачем деревини дрова паливні у кількості 6 м3 являється Вільхівецька ЗОШ, а відвантажено ФОП ФОП ОСОБА_4 (а.с.11-12).
Згідно товаро-транспортної накладної №250728 від 28.07.2025 року вбачається, що постачальником являється ФОП ОСОБА_14 , на підставі договору купівлі-продажу №250717/1 від 28.07.2025 р., деревини дровяної ПВ бук у кількості 10, 296 м3 (а.с.7).
З товаро-транспортної накладної (ліс) вбачається, що пунктом завантаження є Брустурянське надлісництво Тарасівського лісництва (ДП "Мокрянське ЛМГ), вантажоожержувач ФОП ОСОБА_8 (а.с.8).
Як встановлено під час розгляду клопотання та вбачається з протоколу огляду місця події від 29.07.2025, вказані накладні на момент проведення огляду не перебувала на огляді у слідчого. Надана представником володільця майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як документальне підтвердження законності придбання вантажу, який було перевезено надана лише разом з клопотанням про скасування арешту майна.
При цьому, в судовому засіданні встановлено, відсутність відомостей, які б підтверджували факт надходження до органу досудового розслідування, повідомлень про вчинення порушень незаконної порубки дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду, що передбачено ч.1 ст. 240 КК України в період транспортування з 29.07.2025 року деревини породи "Бук" та до моменту розгляду цього клопотання слідчим суддею 09.09.2025.
Обгрунтовуючи доцільність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий в своєму клопотанні посилався на положення п.3 ч.2 ст. 167 КПК України, відповідно до яких тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Наведене підтверджує, про відсутність легітимної мети арешту майна в частині заборони користування транспортним засобом, як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним, збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
Разом з цим слідчим суддею встановлено невідповідність кількості деревини у товаро-транспотній накладній від 28.07.2025 року де зазначено 10,296 куб.м. з кількістю деревини вилученої згідно протоколу огляду місця події від 29.07.2025 року. Об`єм вказаної деревини, на відміну від зазначеної в ТТН згідно протоколу огляду місця події, становить 6 куб. м., а відтак слідчий суддя приходить до переконання про передчасність заявленого клопотання та відсутність підстав для його задоволення в частині скасування арешту накладеного на вилучену деревину.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ст.7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження в частині продовження арешту на майно - транспортний засіб з забороною користування таким та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до переконання, що внесене клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.132, 174, 309, 369, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Частково скасувати накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 06.08.2025 року (справа №307/2828/25, провадження №1-кс/307/489/25) арешт на транспортний засіб автомобіль марки "ЗИЛ" моделі "131" номерний знак НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 являється ОСОБА_10 , мешканка АДРЕСА_1 та який на момент вилучення знаходився у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 та згідно розписки наданої ОСОБА_15 від 29.07.2025 року переданий на зберігання на території Усть-Чорнянського лісництва Брустурянського надлісництва, в частині заборони користування цим транспортним засобом з передачею його на відповідальне зберігання власнику або уповноваженій ним особі, без надання права розпорядження та відчуження цим майном.
В решті вимог клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 12 вересня 2025 року о 08 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1