Справа № 553/2435/25
Провадження № 1-в/553/162/2025
У Х В А Л А

Іменем України

27.06.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області - ОСОБА_3 ,

представника ДУ Полтавська виправна колонія (№64)» - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення, згідно ст. 81 КК України стосовно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлучений, інвалідності не має, раніше не судимий,

засуджений 22 травня 2019 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 189 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. У пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 187 КК України визнаний не винним і виправданий в зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Вироком Полтавського апеляційного суду від 14.09.2020 вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 22.05.2019 щодо ОСОБА_5 в частині визнання невинуватим та виправдання за ч. 2 ст. 187 КК України, призначення покарання та звільнення від його відбування скасовано. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким визнано ОСОБА_5 винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено йому покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 3 ст. 189 КК України призначено 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбуття 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Взято ОСОБА_5 під варту в залі суду негайно. Строк покарання рахувати з 14.09.2020. В решті вирок суду залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 09.02.2021 вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 травня 2019 року та вирок Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року щодо ОСОБА_5 залишено без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 без задоволення,

в с т а н о в и в:

До Подільського районного суду міста Полтави надійшло подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення, згідно ст. 81 КК України, із встановленням адміністративного нагляду, стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в умовах ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)».

Представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», підтримав подання, просив його задовольнити, застосувати до засудженого ст. 81 КК України. При прийнятті рішення врахувати надані матеріали на підтвердження доводів подання.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» засуджений ОСОБА_5 підтримав подання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та просив його задовольнити. Зазначає, що переглянув свою поведінку, вину у вчиненому визнає, щиро кається, зробив відповідні висновки, навчався та здобув базову середню освіту, отримав спеціальність «Електромонтер» в Полтавському навчальному центрі (№64), працевлаштований в установі з початку строку відбування покарання, виконує роботи з благоустрою, переведений з 2023 року до дільниці соціальної реабілітації, має заохочення, стягнень не має. Усвідомив протиправність своєї поведінки, має намір після звільнення працевлаштуватися.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Суд, заслухавши представника колонії, прокурора, засудженого, перевіривши доводи подання, надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Нормами ч. 2 ст. 81 та п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Отже, становлення особи на шлях виправлення розцінюється як сукупність даних щодо прагнення засудженого до такого виправлення, тобто позитивні зрушення в його поведінці, так й його ставленні до праці, які, в свою чергу, свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання.

При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення ґрунтуватись не лише на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 травня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 189 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. У пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 187 КК України визнаний не винним і виправданий в зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Вироком Полтавського апеляційного суду від 14.09.2020 вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 22.05.2019 щодо ОСОБА_5 в частині визнання невинуватим та виправдання за ч. 2 ст. 187 КК України, призначення покарання та звільнення від його відбування скасовано. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким визнано ОСОБА_5 винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено йому покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 3 ст. 189 КК України призначено 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбуття 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Взято ОСОБА_5 під варту в залі суду негайно. Строк покарання рахувати з 14.09.2020. В решті вирок суду залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 09.02.2021 вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 травня 2019 року та вирок Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року щодо ОСОБА_5 залишено без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

Початок строку відбуття покарання 14.09.2020, кінець строку 14.09.2027 року.

На момент розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбув 2/3 строку призначеного покарання, станом на 27.06.2025 залишилось не відбутого строку покарання 2 (два) роки 2 (два) місяці 17 (сімнадцять) днів.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка затверджена начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» ОСОБА_7 02.06.2025 встановлено наступне.

Термін застосування статті 101 КВК України щодо зміни умов тримання - за відбуттям однієї третини призначеного строку покарання, а саме не раніше - 14.01.2023 року. Рішенням комісії виправної колонії від 16.01.2023 року змінено умови тримання як особі, яка стає на шлях виправлення. Постановою начальника колонії від 19.01.2023 року переведений до дільниці соціальної реабілітації.

Термін застосування статті 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям половини призначеного строку покарання, а саме не раніше - 14.03.2024 року. Рішенням комісії установи від 17 03.2024 року в заміні покарання більш м`яким відмовлено, згідно поданої заяви засудженого.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення під покарання згідно статті 81 КК України - за відбуттям двох третин призначеного строку покарання, а саме не раніше - 14 05.2025 року.

Історія правопорушення: Форма вини за чинним вироком - умисел. Категорія кримінального правопорушення за останнім вироком - умисне насильницьке кримінальне правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання - злочин скоєно у стані алкогольного сп`яніння. Коментар: На даний час відбуває покарання за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.05. 2019 року за ч. 3 ст. 189 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, згідно ст. 75, 76, КК України з іспитовим строком 3 роки, за ст. 187 ч.2 КК України - визнано невинуватим та виправдано. 14.09.2020 року Колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду вирок від 22.05.2019 року в частині визнання невинуватим та виправдано за ч. 2 ст. 187 КК України - скасувати. Ухвалити в цій частині остаточний новий вирок, яким визнано винуватим за ч.2 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. В решті вирок суду залишити без змін.

Має місце проживання. Коментар: До засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю.

Має базову середню освіту. Володіє достатніми професійними навичками для отримання роботи після звільнення. Коментар: В установі займається самоосвітою шляхом читання книг, періодичних видань та перегляду науково- популярних телепередач. Цікавиться періодичною пресою та літературою.

До засудження працював різноробочим. Працює в установі виконання покарань на посаді прибиральника службових приміщень. Коментар: До позбавлення волі працював різноробочим. В установі працевлаштований на посаді прибиральника службових приміщень, а також залучається до робіт з благоустрою установи та дільниці. До праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно.

Матеріально не залежав від близьких та рідних, кошти використовував не завжди раціонально. Коментар: До засудження працював. Матеріально забезпечував себе самостійно.

Поведінка та мислення засудженого є адекватними. Від психічних розладів не лікувався Намірі» скоїти суїцид не проявляє. Коментар. За результатами психологічного дослідження встановлено, що у засудженого переважає меланхолічний тип темпераменту, інтровертований, емоційно нестійкий. Має низький рівень схильності до суїцидальної поведінки. Тип акцентуації характеру чітко не визначений. Інтровертований, тобто орієнтований більше на себе, на свій внутрішній світ, ніж на те, що відбувається зовні. Меланхолічний, стурбований станом власного здоров`я, схильний зосереджувати увагу на своїх відчуттях, прислухатися до внутрішнього голосу. Намагається відстоювати свою точку зору за допомогою переконливих і чітких аргументів. Заздалегідь планує свої дії, намагається не довіряти раптовим спонуканням, не зробити який-небудь вчинок. Намагається уникати конфліктних ситуацій, але в суперечці відстоює свою точку зору із зайвою завзятістю, яка може викликати роздратування навколишніх. Тому йому важко довести свою правоту незважаючи на всі зусилля. Погано адаптуємий. Песимістичний, іноді замкнутий, консервативний, іноді може робити враження сноба, але це відбувається через його сором`язливість, а не через презирство до людей. Під час проведених заходів засуджений йшов на контакт, агресії не виявляв, настрій рівний. Скарг та заяв від засудженого не надходило. Намірів скоїти самогубство чи членоушкодження не виказував. Зовнішні емоційні показники в нормі. Психоемоційний стан задовільний.

До позбавлення волі алкоголь вживав помірно. До позбавлення волі особа не вживала наркотичні речовини або їх аналоги. Коментар: Під час відбування покарання в місцях позбавлення волі із засудженим проводились бесіди та лекції виховного характеру про негативний вплив алкоголю на організм людини. Засуджений усвідомлює негативний вплив алкоголю на своє життя та має наміри після звільнення не вживати алкоголь. Також за час відбування покарання в установі засуджений не вживав спиртних напоїв та не притягався до дисциплінарної відповідальності.

До засудження кримінальних зв`язків не підтримував та не планує підтримувати їх після звільнення, але дехто з друзів вів антисоціальний спосіб життя. Коментар: В спілкуванні комунікабельний, намагається побудувати безконфліктні стосунки із оточуючими. Підтримує товариські відносини із засудженими позитивної спрямованості.

Соціальні зв`язки підтримує з донькою, які мають позитивний характер. Коментар. Відповідно до статті 110, 112 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з донькою шляхом проведення телефонних розмов в установі. Отримує від неї посилки та передачі. Стосунки доброзичливі.

Вину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється. Коментар: За час відбування покарання вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаюється, засуджує себе за минулий спосіб життя та повністю усвідомлює наслідки скоєного ним кримінального правопорушення.

За час відбування покарання в державній установі «Потавська виправна колонія (№64)» характеризується позитивно Дотримується встановлених вимог режиму відбування покарання Стягнень не має За виконання покладених обов`язків та сумлінну поведінку адміністрацією установи заохочувався сімнадцять разів взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. У відношенні з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи. Засуджений під час відбування покарання на профілактичних обліках не перебував.

Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення» відвідує лекції правового характеру, інформаційні години. Приймає участь у фізкультурно-оздоровчих заходах, які проводяться в дільниці ресоціалізації, а саме з гри в шашки, шахи та доміно. Переглядає у вільний від роботи час телевізійні передачі пізнавального та науково-популярного змісту. Регулярно відвідує курси підготовки до звільнення. Проявляє зацікавленість. Коментар: Засуджений усвідомлює, що йому необхідно після звільнення працевлаштуватися, а також розуміє, що вживання алкоголю може призвести до погіршення стосунків з рідними. Засуджений має мотивацію змінити своє життя на краще, має позитивні плани на майбутнє, після звільнення планує знайти роботу. Зробив висновок із своїх минулих помилок, шкодує про вчинене ним кримінальне правопорушення.

Заплановані заходи індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим реалізовані достроково, засуджений приймав активну участь у їх реалізації та не виявлено потреби у плануванні нових завдань впливу на криміногенну потребу та у доповненні інших заходів.

Прогноз успішної адаптації сприятливий за умови працевлаштування засудженого та належного самоконтролю над своїми емоціями та поведінкою.

За час відбування покарання реалізовані програми ДВВ «Освіта та Професія», здобув базову середню освіту в Ліцеї № 47«Альтернатива» Полтавської міської ради та здобув професію «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування» в Полтавському навчальному центрі № 64.

Згідно довідки від 05.06.2025, заробітна плата засудженому ОСОБА_5 нараховувалася за фактично відпрацьовані місяці роботи в період з січня 2021 по травень 2025 і становить 61 444,74 грн. Виконавчі листи на засудженого до установи не надходили, стягнення та судові витрати не проводилися.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 , складеного комісією Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64», із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI), він довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно витягу з протоколу № 22 від 02.06.2025 року засідання комісії ДУ «Полтавська виправна колонія № 64» постановлено подати до суду матеріали на умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , який відбув більше 2/3 строку покарання і своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Раніше розглядався на комісіях установи:

- термін застосування статті 101 КВК України щодо зміни умов тримання - за відбуттям однієї третини призначеного строку покарання, а саме не раніше - 14.01.2023 року. Рішенням комісії виправної колонії від 16.01.2023 року змінено умови тримання як особі, яка стає на шлях виправлення. Постановою начальника колонії від 19.01.2023 року переведений до дільниці соціальної і реабілітації.

- термін застосування статті 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям половини призначеного строку покарання, а саме не раніше - 14.03.2024 року. Рішенням комісії установи від 17 03.2024 року в заміні покарання більш м`яким відмовлено, згідно поданої заяви засудженого.

- термін застосування умовно-дострокового звільнення під покарання згідно статті 81 КК України - за відбуттям двох третин призначеного строку покарання, а саме не раніше - 14 05.2025 року.

Кінець строку відбуття покарання засудженим 14.09.2027 та на даний час невідбута частина покарання призначено за вироком Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року становить 2 (два) роки 2 (два) місяці 17 (сімнадцять) днів.

З урахуванням відомостей, що містяться в матеріалах особової справи засудженого, зважаючи на фактичне відбуття засудженим передбаченої законом частини призначеного строку покарання, оцінивши наведені дані про його поведінку за весь період відбуття покарання і характеристику його особи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому є передбачені статтею 81 КК України підстави для умовно-дострокового звільнення його від відбуття покарання, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Полтавського апеляційного суду від 14.09.2020, на невідбуту частину строку покарання 2 (два) роки 2 (два) місяці 17 (сімнадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Подільський районний суд міста Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 01.07.2025

Головуючий: суддя ОСОБА_1