Справа № 717/672/25
Номер провадження 1-кп/717/70/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року селище Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000103 від 06.10.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Дністрівка Кельменецького району Чернівецької області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , освіта вища, одруженого, особи з інвалідністю ІІ групи, не судимого,

за ч. 1 ст.368 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, будучи службовою особою, перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Кельменці» Чернівецької митниці ДФС Чернівецької обласної, будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, будучи зобов`язаним відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, Положення «Про Державну фіскальну службу України», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21.05.2014 № 23, посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Кельменці» Чернівецької митниці ДФС, Закону України «Про Державну службу» від 10.12.2015 року, Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року, Положення «Про Державну фіскальну службу України» від 21.05.2014 № 236 не допускати вчинків несумісних із статусом державного службовця, безпосередньо здійснювати митний контроль та митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України громадянами в міжнародному автомобільному пункті пропуску «Кельменці-Ларга» (далі - пункт пропуску), вживати заходів, спрямовані на протидію контрабанді та боротьбі з порушенням митних правил, забезпечувати надходження податків і зборів (обов`язкових платежів), які відповідно до законодавства України справляються при переміщені товарів і транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснювати митний огляд товарів і транспортних засобів у пункті пропуску та на митній території України, здійснювати митний контроль та митне оформлення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, що переміщуються через митний кордон України громадянами, здійснювати митний огляд (огляд товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, особистий огляд громадян), здійснювати облік товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України у зоні діяльності митного поста (відділу митного оформлення), ініціювати та складати протоколи про порушення митних правил, не дотримувався вказаних вище вимог та 08.10.2016, близько 14 год 44 хв зустрівся біля приміщення відділу митного оформлення № 1 митного поста «Кельменці», що знаходиться за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 26, в смт Кельменці Чернівецької обл., з громадянкою ОСОБА_8 . Під час зустрічі, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_8 про те, що він 12.10.2016 року, перебуваючи під час виконання своїх службових обов`язків, зможе сприяти її у переміщенні нею через державний кордон України поза прикордонним і митним контролем товару, а саме бісеру з розрахунку 5 доларів США за кожен кілограм, шляхом його не виявлення під час огляду транспортного засобу ОСОБА_8 та за умови передачі йому неправомірної вигоди. 12.10.2016 року, ОСОБА_3 , під час виконання свої службових обов`язків за адресою Чернівецька обл., смт. Кельменці, вул. Ярослава Мудрого, 26, близько 17 год. 55 хв. достовірно знаючи, що ОСОБА_8 перевозить у автомобілі «ЗАЗ Славута» д.н.з. НОМЕР_1 товар, а саме 190 кілограм бісеру, не провів ретельного огляду її транспортного засобу і вантажу, що перевозиться у ньому, з метою виявлення схованок та інших місць у транспортному засобі і вантажі, в яких можуть бути сховані речі, які підлягають обов`язковому митному оформленню під час перетину через державний кордон України з Молдови ОСОБА_8 та пропустив останню на територію України і не повідомив нікому про 190 кілограм бісеру, які перевозились ОСОБА_8 . У подальшому, близько 18 год. 04 хв., 12.10.2016, ОСОБА_3 у службовому приміщенні відділу митного оформлення № 1 митного поста «Кельменці» Чернівецької митниці ДФС, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл., смт. Кельменці, вул. Ярослава Мудрого, 26, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду для себе у розмірі 950 доларів США, за безперешкодне ввезення ОСОБА_8 на митну територію України товарів, а саме 190 кілограм бісеру без його митного оформлення і сплати офіційних платежів та не створення штучних перешкод у цьому.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він своїми умисними діями, які виразилися в одержані службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь- якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України (в редакції КК України від 08.10.2016).

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Захисники ОСОБА_9 і ОСОБА_6 клопотання підтримали.

Прокурор не заперечує щодо закриття даного кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника та не заперечує щодо закриття даного кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Положення ч. 1-3 ст. 49 КК, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією. Адже законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу у разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною, тобто імперативною, за наявності умов, зазначених в ст.49 КК України. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності (дане твердження узгоджується з Постановою Верховного суду по справі №712/8174/23).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно ч.4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч.1 ст.368 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення 12.10.2016 року і з того часу року минуло більше п`яти років.

Стороною обвинувачення не надано суду доказів, що обвинувачений ОСОБА_3 ухилявся від досудового розслідування або суду в даному кримінальному провадженні.

У результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння (дане твердження узгоджується з Постановою Верховного суду по справі №712/8174/23).

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Визначення поняття презумпції невинуватості закріплено в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Мінеллі проти Швейцарії».

У цій справі заявник скаржився на порушення презумпції невинуватості за п. 2 статті 6 Конвенції у зв`язку з тим, що національним судом заявнику було призначено сплатити судові витрати та компенсацію, не зважаючи на те, що кримінальне переслідування щодо нього було припинено зі сплином строку давності. Суд ухвалив, що: "без доведення попередньої вини обвинуваченого в порядку, встановленому законом, судове рішення відносно нього породжує відчуття того, що обвинувачений є справді винним".

Таку ж позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні від 21.09.2006 року «Грабчук проти України» в якому зазначив, що Володимир Волинський суд, застосовуючи формулювання «вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.167 КК України» порушив п.2 ст.6 Конвенції. В п. 42 цього рішення Європейський суд зазначив, що межі п.2 ст.6 Конвенції не обмежуються порушенням кримінальної справи, а поширюються на судові рішення, прийняті після того, як переслідування було припинено. Аналогічні висновки Європейського суду дано і в п.п.70,71 рішення «Пантелеєнко проти України» та інших рішеннях Європейського суду.

Об`єднана палата ККС ВС зробила висновок про те, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17).

Крім того, відповідно до ч.1,2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже КПК України передбачено стягнення судових витрат з обвинуваченого лише при ухваленні обвинувального вироку суду.

Оскільки ОСОБА_3 звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю, тобто відсутній обвинувальний вирок суду, а тим більше ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, то відповідно до положень ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК витрати на проведення експертиз не підлягають стягненню з ОСОБА_3 а покладаються на державу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дане кримінальне провадження слід закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Оскільки на момент розгляду даного клопотання обвинувальний акт не містить даних про речові докази, суд позбавлений вирішити їх долю на даний час.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч. 2, ч.7 ст. 284, ч. 1 ст. 285, п.2 ч.3 ст.314, ст. ст. 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 368 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд.

Суддя