Справа № 459/2177/25
Провадження № 1-кп/459/143/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Шептицький кримінальне провадження № 0000420 від 13.06.2025 стосовно обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луцьк, Волинської області, українки, громадянки України, з неповною вищою освітою, непрацюючої, одруженої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_6 , обвинувачується в тому, що вона постановою Червоноградського (на даний час Шептицького) міського суду Львівської області від 16.05.2024 визнана винною за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП до покарання у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Так, ОСОБА_4 допустила систематичне невиконання встановлених обов?язків, порушення порядку та умов відбування покарання, зокрема 03.06.2024 Червоноградським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, на підставі постанови Червоноградського міського суду Львівської області №459/1077/24 від 16.05.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП до покарання у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, ОСОБА_4 постановлено на облік, як засудженого до покарання у виді суспільно корисних робіт та на підставі постанови Червоноградського міського суду Львівської області №459/436/25 від 07.04.2025 до ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 3 (три) дні.

23.01.2025 у ОСОБА_4 відібрано підписку, згідно якої останню повідомлено, що вона засуджена до покарання у виді суспільно корисних робі на 120 (сто двадцять) годин та ознайомлено з порядком та умовами відбуванн покарання, а також ОСОБА_4 попереджено, що в разі ухилення від відбуванн покарання вона може бути притягнена до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України. Окрім цього, від направлення для відпрацювання суспільно корисних робіт у КП «Червонограджитлокомунсервіс» ОСОБА_4 відмовилася не маючи на це поважних причин, та повідомила органи пробації про відмову від виконання суспільно корисних робіт.

Внаслідок злісного ухилення ОСОБА_4 від відбування адміністративного стягнення у виді 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт, останньою не відпрацьовано жодної години суспільно корисних робіт.

За згодою сторін згідно із ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів, зібраних у ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи по даному провадженні допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих даних на особу. Обвинуваченій роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена вину свою у вчиненому визнала повністю, у обсязі пред`явленого обвинувачення та щиро розкаялася. Пояснила, що на неї було накладено стягнення у виді суспільно корисних робіт по не сплаті аліментів на користь дитини, яка проживає з батьком. Однак не змогла його виконувати через брак часу, оскільки доглядала дітей.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що вина обвинуваченої у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Вина обвинуваченої полягає у злісному ухиленні від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.389-2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Щире каяття суд враховує як обставину, що пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Разом з тим суд враховує і особу обвинуваченої, її вік, яка не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судима.

Згідно із ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої та попередження учинення нових злочинів можливе без відбування нею покарання і її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного)року позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України та звільнити її від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Після вступу вироку у законну силу речові докази по справі, що є письмовими документами, відповідно до ст.100 КПК України залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1