УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/11828/25

Провадження 1-кп/712/988/25

11 вересня 2025 м.Черкаси

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника ювенальної перевенції

сектору превенції Черкаського районного управління поліції

ГУ Національна поліція ОСОБА_4

представника служби у справах дітей

Черкаської міської ради ОСОБА_5

психолога ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7

законного представника потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

малолітня особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Черкаси, громадянка України, учениця 7-Б класу Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 18 імені В`ячеслава Чорновола, Черкаської міської ради Черкаської області, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима

за підозрою у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст.128 КК України ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_10 , 21.03.2025, близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи на дитячому ігровому майданчику, що за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_11 , не маючи наміру на заподіяння ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинна була і могла передбачити, підійшла до потерпілої та штовхнула її двома руками, внаслідок чого ОСОБА_11 перечепилася, вдарилася об металеву конструкцію рукою та впала лівою рукою на землю.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 потерпіла ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому обох кісток передпліччя лівої верхньої кінцівки, які відповідно до висновку експерта № 02-01/267 від 18.04.2025 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

В судовому засіданні ОСОБА_12 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала в повному обсязі, розкаялася, просила клопотання прокурора задовольнити, передати її під нагляд батьків.

Прокурор просила клопотання задоволити.

Потерпіла, її законний представник, та інші учасники процесу підтримали позицію прокурора.

Законний представник та захисник просили задоволити клопотання.

Судом досліджені письмові докази, які повністю відповідають матеріалам справи, а саме:

-протокол огляду місця події від 11.08.2025, згідно якого об`єктом огляду є дитячий майданчик, який знаходиться на території двору будинку АДРЕСА_2 (т.1 а.м.к.п. 1-3);

- протокол допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_11 від 08.04.2025, стенограмою допиту та відеозаписом, які повністю узгоджуються між собою. Та згідно яких остання показала, що 21.03.2025, близько 17 години 30 хвилин, перебувала на дитячому майданчику, що за адресою: м. Черкаси, вул. В`ячеслава Чорновола, 120/3 та гралася з дівчатами. Вони між собою розповідали анекдоти. До неї підійшла дівчинка ОСОБА_13 , раніше вона з нею також гралася і спочатку штовхнула дівчинку ОСОБА_14 , а потім її, внаслідок чого вона перечепилася і вдарилася рукою. Вона плакала, а ОСОБА_13 з неї насміхалася. На другий день поїхали до лікарні і там сказали, що в неї переміщений перелом (т.1.а.к.п. 5-15);

-протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_15 від 22.04.2025, стенограмою допиту та відеозаписом, які повністю узгоджуються між собою. Та згідно яких остання показала, що приблизно десь у березні 2025 о 17-30год. вона з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 бавилися біля дитячого майданчика. До них підійшла дівчинка на ім`я ОСОБА_13 і почала забирати в них іграшки ображати. Раніше вони її бачила, бувало вона з ними гралася. ОСОБА_16 у відповідь обізвала ОСОБА_19 , на що остання штовхнула руками ОСОБА_16 і вона впала, потім розплакалася, казала що рука болить і вони провели її до дому. Софія посміялася і пішла далі гуляти. ОСОБА_16 розповідала, що їздила до лікарні і їй наклали гіпс (т.1 а.м.к.п.24-34);

-протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_20 від 06.08.2025, стенограмою допиту та відеозаписом, які повністю узгоджуються між собою. Та згідно яких остання показала, що приблизно у березні 2025, вечером, вона гралася на дитячому майданчику з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_21 . Потім до них підійшла дівчинка ОСОБА_13 , з якою вони раніше гралися. Між ОСОБА_16 і ОСОБА_19 був словесний конфлікт, потім остання штовхнула руками ОСОБА_16 , вона впала, забла руку, почала плакати і вони відвели її додому. Софія розвернулася і пішла, допомоги не пропонувала (т.1 а.м.к.п. 35-58)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.07.2025 та відеозаписом до нього, згідно якого малолітня свідок ОСОБА_15 показала, як та за яких обставин дівчинка Софія штовхнула ОСОБА_16 у березні 2025 о 17-30год. (т.1 а.м.к.п. 35-43);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 06.08.2025 та відеозаписом до нього, згідно якого малолітня свідок ОСОБА_20 показала, як та за яких обставин дівчинка Софія штовхнула ОСОБА_16 на весні 2025 вечірній час доби на дитячому майданчику (т.1 а.м.к.п. 44-66);

-висновком експерта № 02-01/267 від 18.04.2025, згідно якого у ОСОБА_11 мали місце наступні тілесні ушкодження: переломи обох кісток передпліччя лівої верхньої кінцівки. Вказані ушкодження виникли від дії тупого предмета, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії тілесних ушкоджень тілесних ушкоджень середньї тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження, могли виникнути внаслідок самоушкоджень, під час падіння з прискоренням на площину чи виступаючу поверхню (т.1 а.м.к.п. 4-3);

-висновком експерта № 02-01/267 від 13.08.2025, згідно якого тілесні ушкодження, у ОСОБА_11 , які відмічені у висновку експерта №02-01/267 від 18.04.2025р., могли виникнути як за обставин, на які вона вказала в протоколі проведення слідчого експерименту від 08.07.2025р., так і за обставин, на які вказали вказали ОСОБА_20 та ОСОБА_15 в протоколах проведення слідчих експериментів від 06.08.2025р. та 22.07.2025р. (т.1 а.м.к.п. 67-68)

-висновком судово-психіатричного експерта № 503 від 20.08.2025, згідно якого ОСОБА_22 на період часу, до якого відносяться інкриміновані їй діяння, хронічним розладом психічної діяльності, тимчасовим розладом психічної діяльності не страждала. Звернення по психіатричну допомогу в січні 2024 року, з огляду на весь комплекс наданих на дослідження матеріалів та дані теперішнього дослідження, не свідчить про наявність у ОСОБА_10 будь-якого хронічного психічного захворювання. На теперішній час ОСОБА_10 будь-яким хронічним чи тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_10 може брати участь у слідчих, розшукових діях. Малолітня підекспертна особа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявляє ознак відставання в психічному розвитку. Загальний рівень психологічного розвитку малолітньої підекспертної особи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідний до її віковогоперіоду розвитку (початок підліткового віку). Індивідуально-психологічні особливості малолітньої підекспертної особи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно для її віку є остаточно не сформованими, несталими та недостатньо опосередкованими, тому у її поведінці є істотно вираженими ситуативні аспекти мотивації. Тому визначити вплив вказаних індивідуально-психологічних особливостей на її поведінку у досліджуваній за кримінальним провадженням ситуації неможливо (т.1 а.м.к.п. 67-72);

-характеристиками на ОСОБА_7 з місця роботи ЧНУ ім. Б. Хмельницького та за місцем проживання, згідно яких остання позитивно характеризується, як порядна, відповідальна особа, високваліфікований педагог

Підстав не довіряти зібраним на досудовому слідстві та перевірених під час судового розгляду доказам, у суду не має, оскільки вони є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, дії ОСОБА_10 вірно кваліфіковані органами досудового слідства у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України - необережне тяжке тілесне ушкодження.

Суд, дослідивши характеризуючи дані малолітньої, відомості про особу, що характеризують батьків неповнолітньої, заслухавши всіх учасників процесу, які висловили позицію про задоволення клопотання прокурора про застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітньої, заслухавши захисника, законного представника, інших учасників процесу дійшов наступного.

Вказане діяння вчинене малолітньою ОСОБА_10 , після досягнення одинадцятирічного віку але до досягнення шістнадцятирічного віку, з якого відповідно до ст. 22 КК України настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Частиною 1 ст. 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Обставинами у розумінні ст.66 КК України суд визнає є щире каяття, вчинення суспільно небезпечного діяння малолітньою.

Обставин у розумінні ст.67 КК України вчинення суспільно небезпечного діяння щодо малолітньої дитини.

Беручи до уваги те, що відповідно до вимог ст. 498 КПК України ОСОБА_10 , не досягла віку, з якого може наставати відповідальність за ст. 128 КК України, тому вона не являється суб`єктом указаного кримінального правопорушення, стосовно останньої необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 36, 497 КПК України, ст.ст. 97, 128 КК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задоволити.

Застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Черкаси, громадянка України, учениця 7-Б класу Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 18 імені В`ячеслава Чорновола, Черкаської міської ради Черкаської області, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , малолітньої, примусові заходи виховного характеру строком на один рік у виді: застереження та передачі під нагляд батьків

- застереження: роз`яснення малолітній наслідків її дій, оголошенні осуду за ці дії та попередженні про суворіші наслідки в разі продовження протиправної поведінки чи вчинення нового злочину;

- передати малолітню ОСОБА_23 , 20.11.2012 на поруки матері ОСОБА_7 . Всі виховні заходи застосувати до 11 вересня 2026.

Контроль за виконанням ухвали покласти на сектору превенції Черкаського районного управління поліції ГУ Національна поліція та на службу у справах дітей

Черкаської міської ради.

На ухвалу може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня її проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1