ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених (відеоконференція) ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Чернівецького районного суду м. Чернівці від 29 травня 2025 року про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000190 від 01.08.2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Чернівецького районного суду м. Чернівці від 29 травня 2025 року задоволено клопотання прокурора Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 та продовжено обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» до 27 липня 2025 року, без визначення розміру застави.

ЄУНСС: 725/2392/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_10

НП: 11-кп/822/206/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

На вказану ухвалу обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 у поданій апеляційній скарзі не погоджується із рішенням районного суду, вважає його незаконним та необґрунтованим.

Стверджує, що районним судом допущено неповноту судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, допущено порушення вимог процесуального права та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Вважає зазначені прокурором в клопотанні про продовження строку тримання під вартою обставини припущеннями, які нічим не підтверджені.

Обвинувачений ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі не погоджується із рішенням районного суду, вважає його незаконним та необґрунтованим.

Стверджує, що районним судом допущено неповноту судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, допущено порушення вимог процесуального права та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Вважає зазначені прокурором в клопотанні про продовження строку тримання під вартою обставини припущеннями, які нічим не підтверджені.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали подані апеляційні скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши надані відповідно до ст.422-1 КПК України матеріали провадження та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 331 KПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Ухвалюючи рішення про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

На думку колегії суддів, дані вимоги дотримані судом першої інстанції у повній мірі.

Апеляційним судом встановлено, що Чернівецьким районним судом м. Чернівці здійснюється розгляд кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000190 від 01.08.2023 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 111 КК України та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який в подальшому продовжувався, останній раз ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 квітня 2025 року продовжено обвинуваченим строк тримання під вартою до 07 червня 2025 року.

29 травня 2025 року прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Оскаржуваною ухвалою Чернівецького районного суду м. Чернівці від 29 травня 2025 року вказане клопотання прокурора було задоволено, та продовжено обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 27 липня 2025 року, без визначення розміру застави.

Приймаючи рішення, районний суд, відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, обґрунтовано зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати та не зменшились.

Зокрема районний суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі.

Також судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працює, не має стабільного заробітку та не має міцних соціальних зав`язків.

Відтак, досі існують та не зменшились ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, а також може продовжити вчинення кримінальних правопорушень.

Приймаючи рішення щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , районний суд врахував, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносить до категорії особливо тяжких злочинів, та є злочином проти основ національної безпеки України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років позбавленням волі.

Також судом враховано, що у ОСОБА_7 відсутні міцні соціальні зв`язки та він офіційно не працевлаштований.

Тому досі існують та не зменшились ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, а також може продовжити вчинення кримінальних правопорушень.

У поданих апеляційних скаргах обвинувачені посилаються на незаконність на необґрунтованість оскаржуваного рішення, проте не наводять доводів на підтвердження таких висновків.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із рішенням районного суду, оскільки судом під час розгляду клопотання прокурора були в повній мірі досліджені обставини з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, перевірено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати і вони виправдовують подальше тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зважаючи на те, що судовий розгляд триває.

Відповідно до абз.8 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст.109 -114-1, 258 - 258-5, 260, 261, 437 - 442-1 КК України,

Районний суд, при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою, врахував підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а також вимоги п.8 ч.4 ст.183 КПК України та вірно вирішив не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали, у ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176-178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького районного суду м. Чернівці від 29 травня 2025 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

06.06.2025 року

(дата засвідчення копії)