Провадження №: 1-в/336/150/2025
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

заставодавця ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника заставодавця ОСОБА_5 та захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про повернення застави та речового доказу,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2025 року визнано винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 114-1 ч. 1 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на три роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 протягом строку випробування обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

В строк покарання ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув?язнення з 16 листопаду 2024 року по 03 березня 2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон OnePlus 9R модель LE2101, мобільний телефон Pixel 3а, планшет Redmi Pad SE модель 23073RPBFG, флешнакопичувач зеленого кольору без маркування, які передані на зберігання до ГСУ СБ України, повернуто ОСОБА_4

22.05.2025 року та 23.05.2025 року адвокат ОСОБА_6 направив до суду клопотання про повернення ОСОБА_4 речового доказу, а саме ноутбуку Asus Vivobook, який переданий на зберігання до ГСУ СБ України, а також про повернення суми застави, внесеної заставодавцем ОСОБА_7 в сумі 242240 гривень.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про повернення речового доказу, оскільки даний ноутбук фактично визнаний речовим доказом та він був вилучений у ОСОБА_4 . Щодо повернення суми застави заперечував, вказуючи, що наразі у зв`язку з ухваленням судом вироку запобіжний захід припинив свою чинність, тож заставодавець може самостійно звернутись для повернення застави.

Засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав вказавши про те, що ноутбук разом із зарядним пристроєм був вилучений, але даний речовий доказ не повертався. Ноутбук йому потрібен для роботи.

Заставодавець ОСОБА_5 також просила суд задовольнити клопотання в частині повернення суми застави, оскільки кошти сплачувались нею, були взяті нею у позику, застава не була звернута в дохід держави, порушень умов обраного запобіжного заходу ОСОБА_4 не було.

Адвокат ОСОБА_6 , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки.

Засуджений ОСОБА_4 та заставодавець ОСОБА_5 вказували, що вони не заперечують проти розгляду клопотань за відсутності адвоката ОСОБА_6 , їх права в цьому випадку не будуть обмежені чи порушені.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

16.11.2024 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 615 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 114-1 ч. 1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13.01.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.01.2025 року ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тривання під вартою до 15.02.2025 року включно із визначенням розміру застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 07.02.2025 року продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 квітня 2025 року включно та визначено розмір застави у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі у 242240 гривень.

13.03.2025 року до суду надійшло повідомлення від ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» про те, що 03.03.2025 року, після внесення застави в сумі 242240 гривень ОСОБА_4 був звільнений з-під варти.

Згідно з копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №2.100980163.1 від 03.03.2025 року, ОСОБА_5 сплатила на користь ТУ ДСА в Запорізькій області 242240 гривень з призначенням платежу «застава за ОСОБА_4 , 1994 р.н., справа ЄУН 336/1145/25, провадження №1-кп/336/909/2025, ухвала від 07.02.2025 року, Шевченківський р/с м. Запоріжжя».

Відповідно до ст. 182 КПК України застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Як вказує ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Прокурор вказував. що немає підстав для ухвалення судом рішення про повернення застави, адже строк дії запобіжного заходу закінчився, тож заставодавець має можливість самостійно звернутись до ДСА України для повернення застави.

Водночас, з доводами прокурора суд не погоджується, враховуючи наступне.

Пунктом 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 р. № 15, визначено, що застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, Верховного Суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи:

заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку;

засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави;

копія платіжної інструкції, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Таким чином, підзаконним нормативним актом передбачено необхідність подання до ТУ ДСА рішення суду про повернення застави.

Суд враховує, що після обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави, ОСОБА_5 були внесені грошові кошти в якості застави, ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження порушень обов`язків, покладених на нього судом при обрані запобіжного заходу, не допускав, вчасно з`являвся до суду, наразі вирок суду не оскаржувався та набрав законної сили.

Враховуючи вищезазначене, суд вбачає підстави для повернення ОСОБА_5 застави.

Вирішуючи клопотання про повернення речового доказу, суд виходить з наступного.

Відповідно до протоколу обшуку від 16.11.2024 року, слідчим ГСУ СБУ проведено обшук квартири АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_4 та в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено, зокрема, ноутбук Asus Vivobook, SN: S5NOCV073046202, чорного кольору.

Постановою про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами у кримінально провадженні від 16.11.2024 року визнано речовими доказами, у тому числі, виявлений та вилучений ноутбук Asus Vivobook, SN: S5NOCV073046202, чорного кольору.

Водночас, вироком суду було вирішено долю лише речових доказів: мобільного телефону OnePlus 9R модель LE2101, мобільного телефону Pixel 3а, планшету Redmi Pad SE модель 23073RPBFG, флешнакопичувача зеленого кольору без маркування, які передані на зберігання до ГСУ СБ України, що були повернуті ОСОБА_4 .

За ст. 100 ч. 1 п. 9 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 100 ч. 9 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Зважаючи на те, що ноутбук не був визнаний знаряддям злочину, щодо ОСОБА_4 не було застосовано додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд також вважає за можливе повернути ОСОБА_4 ноутбук, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 182, 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає у АДРЕСА_2 , заставу у розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, внесену на підставі квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.100980163.1 від 03.03.2025 року на рахунок UA0001205, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, код отримувача: 26316700, призначення платежу: застава за ОСОБА_4 1994 р.н., справа ЄУН:336/1145/25, провадження №:1кп/336/909/2025, ухвала від 07.02.2025 р. Шевченківський р/с м. Запоріжжя від ОСОБА_5 1972 р.н. НОМЕР_1 , платіж за власні кошти, повернувши її на картковий рахунок за реквізитами: установа банку: Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», МФО: 305299, отримувач платежу: ОСОБА_5 , IBAN: НОМЕР_2 , валюта картки: UAH, РНОКПП отримувача: НОМЕР_1 .

Речовий доказ ноутбук Asus Vivobook, SN: S5NOCV073046202, чорного кольору, який передано на зберігання до ГСУ СБ України, повернути ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів після її оголошення через суд, який її ухвалив.

Суддя ОСОБА_1