Кримінальне провадження №629/3425/24
Номер провадження 1-кп/629/42/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року Лозівський міськрайонним суд Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Південне Дергачівського району Харківської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, військовозобов`язаного, працює на посаді адміністратора ВСП «ФСК «Локомотив» - Харків» філії ЦОВ АТ «Українська залізниця», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в:

03.12.2023, близько 13:00, водій ОСОБА_9 , керуючи технічно справним транспортним засобом Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «Мерефа-Лозова-Павлоград» Р51, у напрямку смт. Панютине м. Лозова Харківської області, зі швидкістю близько 100 км/год.

Керуючи вказаним транспортним засобом, ОСОБА_9 , під час руху по автодорозі «Мерефа-Лозова-Павлоград» Р51, поблизу перехрестя із вул. Заводська в смт. Панютине м. Лозова Харківської області, діючи з необережності у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, обрав таку швидкість руху та прийоми керування, при яких втратив контроль над керуванням автомобіля Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду у вигляді автомобіля Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який в цей час був припаркований на узбіччі, неподалік від стовпа електроопори № 196 на в`їзді в смт. Панютине м. Лозова Харківської області, за напрямком свого руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 , який знаходився в автомобілі Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови із забоєм головного мозку важкого ступеня з субарахноїдальним крововиливом, двобічними субдуральними гідромами і забійними ранами в тім`яно-потиличної ділянки зліва та тупої травми шиї у вигляді крайового перелому передньо-нижнього краю тіла 2-го шийного хребця з забоєм спинного мозку.

За ступенем тяжкості вищевказана тупа травма голови та тупа травма шиї, як разом, так і окремо, це тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя.

Прокурором пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Представником потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 пред`явлено цивільний позов, розмір якого в подальшому було збільшено, в якому представник просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс України» у відшкодування матеріальної шкоди, завданої здоров`ю, - 27124,51 грн., моральної шкоди 7386,22 грн., матеріальної шкоди, заподіяної майну, 76868,53 грн. Стягнути з ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди - 500000 грн. Стягнути солідарно з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс України» та ОСОБА_9 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, показав, що 03.12.2023 він керував транспортним засобом Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «Мерефа-Лозова-Павлоград», у напрямку смт. Панютине м. Лозова Харківської області, зі швидкістю близько 100 км/год. В його автомобілі знаходилися пасажири. Рухаючи в смт. Панютине, він не бачив знаків обмеження швидкості, рахував, що дозволена швидкість була 90 км/год., і він рухався зі швидкістю приблизно 100 км/год. Дорога була суха, опадів не було, світило сонце в лобове скло, внаслідок чого була обмежена видимість. Коли він почав заходити у поворот, то він намагався пригальмувати, але його автомобіль занесло, і він в`їхав правою частиною свого авто в праву задню частину авто потерпілого, яке було припарковане на узбіччі. Щиро каявся у вчиненому та просив суд суворо не карати. В судовому Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди визнав на суму 50000 гривень, щиро каявся у вчиненому, відверто визнавав свою провину, виражав щирий жаль з приводу вчиненого ДТП, намагався відшкодувати шкоду. Вказав, що як сталося ДТП впродовж місяця майже кожен день телефонував доньці потерпілого, розмовляв з нею, цікавився станом здоров`я потерпілого, пропонував допомогу і перерахував її. Однак після вступу в справу представника потерпілого поведінка доньки потерпілого змінилася, і спілкування з ним припинилося. В судовому засіданні обвинувачений під час допиту потерпілого особисто просив пробачення у потерпілого і виражав щирий жаль, що внаслідок його дій сталося ДТП, і потерпілий постраждав. У відшкодування шкоди обвинувачений перерахував потерпілому 23000 грн., надавши квитанції про переказ коштів на дану суму.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в повному обсязі підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів:

-показами потерпілого ОСОБА_7 , згідно яких 03.12.2023 він керував автомобілем Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В смт. Панютине м. Лозова Харківської області він зупинився на узбіччі, в напрямку свого руху, та сидів на кермом. Потім відбулося ДТП, він нічого не пам`ятає, до тями прийшов в лікарні в м. Лозова, куди його було доставлено після ДТП. Після цього його було направлено до лікарні в м. Харкові та м. Києві. Ні лікування він витрачав приблизно по 3500 гривень щомісяця. Перебував у комі до лютого 2024 року. До ДТП він був військовослужбовцем, після тяжкого поранення. Він є ветераном війни, учасником бойових дій. Даний автомобіль йому купила його донька, який він використовував в бойових діях. З грудня 2024 року є особою з інвалідністю ІІ групи.

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001143 від 04.12.2023 /том 1 а.с. 168-169/;

-рапортом ст. інспектора-чергового ЧЧ СМ Лозівського відділу поліції ГУНП в Харківської області від 03.12.2023 про надходження повідомлення про злочин зі служби 102 про те, що 03.12.2023 року близько 13.00 години на автодорозі «Мерефа-Павлоград» Р-51 103 км поблизу смт. Панютине м. Лозова громадянин ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем «Форд» д/з НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням та допустив зіткнення зі стоячим на узбіччі в попутному напрямку автомобілем нісан х-треіл (європейські номери) bza4w57 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження: ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рвана рана потилочної ділянки зліва. Водій автомобіля Форд ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження: закритий перелом нижньої третини кісток правого передпліччя та пасажири в його автомобілі н/л ОСОБА_10 , 09.11.2010р, Діагноз: вивих правого плечового суглобу, ОСОБА_11 , дата нар.: ІНФОРМАЦІЯ_4 , Діагноз: гостра реакція на стрес, ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 , діагноз гостра реакція на стрес, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , Діагноз: гостра реакція на стрес. Після надання медичної допомоги в Лозівській ЦРЛ водій та пасажири автомобіля ФОРД відпущені додому, їх стан здоров`я задовільний. Військовослужбовця ОСОБА_7 було направлено до шпиталю Лозівської міської лікарні, його стан здоров`я стабільний важкий /том 1 а.с. 170/;

-рапортом ст. інспектора-чергового ЧЧ СМ Лозівського відділу поліції ГУНП в Харківської області від 03.12.2023 про надходження повідомлення про злочин зі служби 102 про те, що 03.12.2023 о 15:12 за адресою: Лозова район смт. Панютине, вулиця Слобожанська буд. 44, бригада №2405, лікар ОСОБА_14 , потерпілий: ОСОБА_10 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_7 , Діагноз: вивих правого плечового суглобу, Дата скоєння: 03.12.2023 13:00:00, пояснення: зіткнення 2-х авто: форд вх3725ит та нісан spela bra4w57(військове авто), поліція на місці: екіпаж ст. Баранов, доставлений: ЦРЛ Лозова. Дана подія зареєстрована в Лозівському РВП СО №11280 від 03.12.2023 року /том 1 а.с. 171/;

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.12.2023 з фототаблицею, в ході якого виявлено та вилучено транспортні засоби Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_2 /том 1 а.с. 172-182/;

-схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.12.2023 /том 1 а.с. 183/;

-протоколом огляду транспортного засобу Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 03.12.2023, з фототаблицею, в ході якого виявлено зовнішнє пошкодження задньої центральної частини та задньої правої частини автомобіля /том 1 а.с. 184-190/;

-протоколом огляду транспортного засобу Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 03.12.2023, з фототаблицею, в ході якого виявлено зовнішнє пошкодження передньої центральної та передньої правої частини автомобіля /том 1 а.с. 191-197/;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 16.02.2024, в ході якого в Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону вилучено медичну картку амбулаторного (стаціонарного) хворого на 52 аркушах № 19787 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , два диска зі знімками /том 1 а.с. 202-204/;

-висновком експерта № 12-14/34-ЛЗ/24 від 23.04.2024, згідно якого у ОСОБА_7 , 1969 року народження, мали місце тупа травма голови у вигляді забою головного мозку важкого ступеня з субарахноїдальним крововиливом, двобічними субдуральним гідромами і забійними ранами в тім`яно-потиличної ділянки зліва; тупа травма шиї у вигляді крайового перелому передньо-нижнього краю тіла 2-го шийного хребця з забоєм спинного мозку, які утворилися від дії тупих предметів що не відобразили в ушкодженнях своїх індивідуальних особливостей, і якими могли бути і внутрішні виступаючі часті салону автомобілю в наслідок наїзду на останній, незадовго до моменту надходження потерпілого до лікувального закладу, можливо в строк та за обставин, вказаних в настановній частині постанови, в умовах дорожньо-транспортної пригоди. За ступенем тяжкості вищевказані тупа травма голови та тупа травма шиї, як разом, так і окремо, це тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя /том 1 а.с. 207208/;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 09.02.2024 за участю свідка ОСОБА_11 , зі схемою, відповідно до якого свідок на місці події, на автодорозі Р-51 (Мерефа-Павлоград) на в`їзді до смт. Панютине м. Лозова Харківської області, розказала та показала про обставини вчинення ОСОБА_9 дорожньо-транспортної пригоди /том 1 а.с. 209-213/;

-висновком експерта № СЕ-19/121-23/29313-ІТ від 20.02.2024, згідно якого на момент експертного огляду та на момент ДТП, рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 перебували в працездатному стані, при якому були відсутні будь-які несправності, які могли б впливати на їх вихідні параметри /том 1 а.с. 215-223/;

-висновком експерта № СЕ-19/121-23/29310-ІТ від 20.02.2024, згідно якого на момент експертного огляду і на момент ДТП робоча гальмівна система, рульове керування автомобіля Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебували у працездатному стані, при якому були відсутні будь-які несправності, які могли б вплинути на їх вихідні параметри. На момент експертного огляду, ходова частина автомобіля Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебувала в технічно несправному та непрацездатному стані через зміщення елементів підвіски заднього лівого колеса, наскрізне пошкодження шини заднього лівого колеса. Несправність ходової частини автомобіля Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_2 у вигляді зміщення елементів підвіски заднього лівого колеса виникла в результаті ДТП /том 1 а.с.225-236/;

-висновком експерта № СЕ-19/121-23/29312-ІТ від 22.02.2024, згідно якого в момент первинного контакту кут між поздовжньою віссю автомобіля Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 та повздовжньою віссю автомобіля Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_2 складав близько 0?. Місце зіткнення автомобіля Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_2 , розташовувалося перед осипом скла, по напрямку руху в бік м. Павлоград /том 1 а.с. 238-248/;

-висновком експерта № СЕ-19/121-24/4205-ІТ від 15.02.2024, згідно якого згідно показань ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 , повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.1, 12.4, 12.9 (6) Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці технічна можливість запобігання даної ДТП для водія автомобіля «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 визначалася шляхом виконання ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП. В діях водія автомобіля «Nissan X-Trail» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 , немає невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які перебували б у причинному зв`язку з настанням даної ДТП /том 2 а.с. 1-3/;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 09.02.2024 за участю свідка ОСОБА_9 зі схемою, відповідно до якого свідок на місці події, на автодорозі Р-51 (Мерефа-Павлоград) на в`їзді до смт. Панютине м. Лозова Харківської області, розказав та показав про обставини вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди /том 2 а.с. 4-8/;

-висновком експерта № 8031 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 25.04.2025, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan X-Trail» р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, визначається ринковою вартістю КТЗ станом на момент пошкодження 03.12.2023, становить: 76868,53 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan X-Trail» р.н. НОМЕР_3 пошкодженого в результаті ДТП 03.12.2023, становить: 909068,58 грн. /том 2 а.с. 83-100/.

Сторона обвинувачення відмовилася від допиту свідків сторони обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , а представник потерпілого, обвинувачений не просили допитати свідків, не наполягали на їх допиті, що було з`ясовано судом в судовому засіданні. З огляду на вимоги ст. 22 КПК України, суд прийняв відмову сторони обвинувачення від допиту свідків сторони обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_13 безпосередньо судом.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вважає, що всі докази, які досліджені безпосередньо судом за участю сторін кримінального провадження, та зміст яких відображений у даному вироку, є належними, достовірними та допустимими доказами, оскільки прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та вони отримані у порядку, встановленому КПК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності вважає їх достатніми для прийняття відповідного рішення по справі.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений скоїв тяжкий злочини.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює на посаді адміністратора ВСП «ФСК «Локомотив» - Харків» філії ЦОВ АТ «Українська залізниця», на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, проживає за постійним місцем проживання, де характеризується позитивно.

Щодо стверджень представника потерпілого про відсутність щирого каяття обвинуваченого, то у даному випадку суд повинен досягнути справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також врахувати інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

При встановленні обставини, яка пом`якшує покарання, а саме, щирого каяття, суд враховує, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. Людина, яка дійсно шкодує про свій вчинок, зазвичай демонструє певні невербальні ознаки: відсутність агресії, схильність до самоаналізу, бажання допомогти потерпілому.

Щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також ця обставина має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на відшкодування збитків або усунення наслідків злочину, повинна знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обвинувачений дійсно, відверто, а не уявно визнав свою провину повністю у вчиненому злочині, правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого правопорушення, негативно оцінював злочин, засуджував свою поведінку, щиро жалкував про вчинене, виражав співчуття до потерпілого, демонстрував невербальні ознаки: відсутність агресії, схильність до самоаналізу, демонстрував бажання допомогти потерпілому, виправити ситуацію, що склалася, готовність понести заслужене покарання, що насамперед виразилося в намаганні обвинуваченого відшкодувати завдану злочином шкоду, після ДТП він добровільно перерахував допомогу потерпілому, загальним розміром 23 000 грн., в бажанні виправити наслідки вчиненого, під час судового розгляду обвинувачений визнав вимоги про моральну шкоду на суму 50000 гривень, та демонстрував готовність нести призначене судом покарання.

При відсутності обставин, що обтяжують покарання, обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, добровільне часткове відшкодування шкоди.

Підстав для застосування у відношенні обвинуваченого ст.ст. 69 КК України судом не встановлено, оскільки встановлені вище обставини не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості вчинених ним злочинів

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутності обставин, що обтяжують покарання, щирого каяття обвинуваченого, який висловлював щирий жаль з приводу вчиненого, добровільно частково відшкодував завдану шкоду, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має сталі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно працює, не перебуває на обліку у лікарів психіатра, нарколога, проживає за постійним місцем проживання, де характеризується позитивно, беручи до уваги обставин вчинення кримінального правопорушення і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд призначає обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом, та доходить висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Суд бере до уваги, що у відповідності до абз. 1, 5 п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» частиною 1 статті 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

При звільненні з випробуванням від відбування основного покарання суд відповідно до ст. 77 КК може призначити додаткові покарання: штраф (за умови, що він передбачений санкцією закону, за яким засуджується особа); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Додаткові покарання підлягають реальному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку.

Зі змісту вказаних норм закону та постанов Пленуму Верховного Суду України вбачається, що звільнення від відбування покарання з випробуванням можливо застосувати лише щодо основного покарання.

Так, у разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із застосуванням додаткових покарань (крім конфіскації майна) суд у резолютивній частині вироку повинен чітко вказати, що таке звільнення стосується тільки основного покарання, а додаткове має обов`язково виконуватися реально.

Вирішуючи поданий в межах даного кримінального провадження цивільний позов, суд бере до уваги таке.

Відповідно до положень частини 1 статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в межах даного кримінального провадження подав цивільний позов, розмір якого в подальшому було збільшено, до ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування завданої ДТП матеріальної шкоди та про відшкодування завданої у розмірі 500000 гривень моральної шкоди. Просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», як страховика за полісом № 217930465, матеріальну шкоду, яка складається з витрат на лікування - 27124 грн 51 коп., моральну шкоду згідно положень ст. 26-1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - 7386 грн. 22 коп., матеріальну шкоду, заподіяну майну, - 76868,53 грн.; просив стягнути з ОСОБА_9 моральну шкоду - 492643 грн. 78 коп. Крім того, просив стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_9 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 грн.

В обґрунтування цивільного позову посилається на те, що для лікування захворювань внаслідок ДТП, супутніх захворювань, а також ускладнень вже існуючих хвороб потерпілим було витрачено кошти на купівлю ліків, лікарських засобів та інших медичних засобів (шприци, системи для крапельниць тощо) на загальну суму 9 161,15 грн., що підтверджується фіскальними чеками. Згідно заяви-приєднання по замовленню №28221 від 09.12.2023, надання послуг при домашньому догляду були здійснені у період з 09.12.2023 по 11.12.2023 у той час коли ОСОБА_7 перебував у КНП «КМКЛ №1», на суму 2 100,00 грн. Згідно заяви-приєднання по замовленню №28263 від 08.01.2024 надання послуг при домашньому догляду були здійснені у період з 09.01.2024 по 11.01.2024 у той час коли ОСОБА_7 перебував у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону м. Львів, на суму 1 800,00 грн. Тобто загальні витрати за послуги догляду становлять 3 900 грн. Крім того, у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою у якій постраждав ОСОБА_7 його рідні були вимушені приїжджати з міста Львова до міста Харкова та міста Києва. У зв`язку з чим були понесені витрати на проїзд та проживання у зазначених містах. На проїзд було витрачено кошти у загальному розмірі 4 358,22 грн., а на проживання в готелі витрачено коштів у загальному розмірі 9 705,14 грн. Транспортний засіб Nissan X-Trail реєстраційний номер « НОМЕР_2 » зеленого кольору був переданий ОСОБА_7 благодійною організацією «Благодійний фонд «Твори добрі справи!» як військовослужбовцю військової частини НОМЕР_4 на умовах гуманітарної (безоплатної) допомоги згідно акту приймання-передачі від 05.02.2023 №206. Тобто ОСОБА_7 на законних підставах користувався зазначеним транспортним засобом.

Потерпілому було також завдано моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях, пережитих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Безпосереднє переживання дорожньо-транспортної пригоди супроводжувалось інтенсивними емоціями - потрясіння, розгубленості, тривоги, емоційного збудження, болем. Фізичні страждання були перенесені внаслідок завдання тяжких тілесних ушкоджень та перебування на стаціонарному лікуванні у медичних закладах та проходження реабілітації, у потерпілого була поєднана закрита травма голови та хребта (03.12.2023): непроникаюча черепно-мозкова травма, забій головного мозку важкого ступеня, субарахноїдальний крововилив, забійні рани тім`яно-потиличної ділянки зліва, крайовий перелом передньо-нижнього краю тіла С2 хребця, забій спинного мозку. СПО: (03.12.2023) - ПХО забійних ран, (18.12.2023) -лівобічна лобна трепанація, видалення, дренування субдуральної гідроми. Мішковидна аневризма М2 сегменту правої СМА. Потерпілий тривалий час перебував на лікуванні та поніс матеріальні витрати, нормальний уклад його життя було порушено. Потерпілий оцінив завдану йому моральну шкоду у розмірі 500 000 гривень.

У відзиві на цивільний позов ПрАТ «СК «Євроінс Україна» заперечило проти його задоволення, посилаючись на відсутність обов`язку виплатити страхове відшкодування, оскільки відповідно до ст. 6 ЗУ «Про страхування» обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування є наявність вини страхувальника, тобто ОСОБА_9 , як водія страхувальника, у вчиненні ДТП. Станом на дату розгляду справи судом, ОСОБА_9 до адміністративної або кримінальної відповідальності за вчинення ДТП у встановленому законом порядку притягнутий не був. Позивач не подавав страховику заяву про страхове відшкодування, що у свою чергу унеможливлює прийняття страховиком рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування. Розрахунок суми страхового відшкодування, а саме витрат на лікування, здійснюється страховиком на підставі наявних документів, що підтверджують поставлений діагноз після ДТП, призначення лікування, та платіжних документів, що підтверджують придбання ліків. Розмір підтверджених витрат і таких, що відносяться до лікування становить 4910,99 грн. Інші витрати на лікування не знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку між настанням ДТП та спричиненням трав та дані витрати на лікування не відносяться до даної ДТП. Позивач просить стягнути відновлювальний ремонт без урахування фізичного зносу. Позивачем не надано звіту/висновку про визначення вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав.

Під час судового розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ст. 17 КПК України, тобто поза розумним сумнівом, установлено, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху (пункту 12.1 ПДР України) особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Зокрема, внаслідок дорожньо-транспортної події позивач отримав тілесні ушкодження у виді у вигляді тупої травми голови із забієм головного мозку важкого ступеня з субарахноїдальним крововиливом, двобічними субдуральними гідромами і забійними ранами в тім`яно-потиличної ділянки зліва та тупої травми шиї у вигляді крайового перелому передньо-нижнього краю тіла 2-го шийного хребця з забійом спинного мозку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, тобто на підставі положень Цивільного кодексу.

Згідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна /стаття 23 ЦК України/.

В судовому засіданні було встановлено факт заподіяння обвинуваченим, цивільно правову відповідальність якого було застраховано ПрАТ «СК «Євроінс України», потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. Загально відомим фактом, який не потребує доказуванню, є те, що будь-яке тілесне ушкодження супроводжується болем. При цьому, в момент заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, та з моменту заподіяння до моменту відновлення цілісності частин тіла та загоєння ран, останній відчував біль та дискомфорт, тривалий час потерпілий проходив стаціонарне лікування, під час якого переніс оперативні втручання, не міг самостійно пересуватися та обслуговувати себе, що безумовно потягло зміни в сталому образі життя через вимушеність проходити лікування, відвідувати лікарів, проходити курс реабілітації.

ОСОБА_7 безсумнівно отримав моральні страждання, які мають бути відшкодованими в порядку та розмірі, встановленому законом.

Як встановлено під час судового розгляду, і ці обставини не заперечували учасники (сторони), цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Ford Fusion» реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована ОСОБА_9 у відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІУ, який діяв на день настання ДТП, передбачено, що з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, страхувальник та інші особи, які правомірне володіють забезпеченим транспортним засобом укладають із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого, суд враховує, що ОСОБА_7 з 03.12.2023 по 06.12.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону, з 06.12.2023 по 11.12.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Київська міська клінічна лікарня № 1», з 11.12.2023 по 25.10.2024 знаходився на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, з 25.01.2024 по 19.02.2024 знаходився на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова», з 19.02.2024 по 03.04.2024 знаходився на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова», з 19.02.2024 і станом на день надання довідки 27.03.2024 перебував на реабілітаційному лікуванні у центрі медичної реабілітації КП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова».

Відповідно до п. 24.1. ст. 24 Закону № 1961-ІУ у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені Документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Обґрунтованими витратами є ті витрати, які мають прямий причинно-наслідковий зв`язок між завданими ушкодженням особі внаслідок ДТП та безпосередньо впливають на відновлення/покращення стану здоров`я такої особи та підтверджуються призначенням лікарів, програмою реабілітації, відповідною медичною документацією, яка підтверджує витрати.

Розрахунок суми страхового відшкодування, а саме, витрат на лікування, здійснюється на підставі наданих документі, що підтверджують поставлений діагноз після ДТП, призначене лікування та платіжних документів, що підтверджують придбання ліків.

Представник ПрАТ «СК «Євроінс України» у відзиві зазначає, що розмір витрат на лікування, які підтверджені поставленим діагнозом після ДТП, призначеним лікуванням та платіжними документами, що підтверджують придбання ліків у відповідності до призначень, становить 4910,99 грн. З таким визначенням і розрахунком страховика суд погоджується і вважає правильним. Інші витрати на лікування з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, що підтверджували б належність вказаних витрат до предмета спору не підлягають стягненню з ПрАТ «СК «Євроінс України», оскільки представником позивача щодо них не надано докази, листки-призначень, програми лікування, тощо, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної майну потерпілого, то згідно з висновком експерта № 8032 від 25.04.2025, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, визначається ринковою вартістю КТЗ станом на момент пошкодження 03.12.2023, становить 76868,53 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкодженого в результаті ДТП 03.12.2023, становить 99068,58 грн.

Суд бере до уваги те, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо визначені звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Різниця між вартістю матеріального збитку, що дорівнює ринковій вартості авто на момент ДТП, та утилізаційною вартістю авто і є та сума, яку має отримати потерпілий у випадку фізичного знищення авто від страховика.

У редакції Закону 1961-ІV, яка була чинною на день настання ДТП, не передбачено право потерпілого не погоджуватися з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, а авто визнається фізично знищеним виключно на підставі висновку експертизи або оцінки. Також не передбачено можливості переходу права на залишки авто до страховика або МСТБУ. Таким чином, суд має можливість стягнути зі страховика та/або заподіювача шкоди виключно різницю між вартістю матеріального збитку, що дорівнює ринковій вартості авто на момент ДТП, та утилізаційною вартістю авто.

Враховуючи, що представник позивача, через якого позивач бере участь у справі, не надав суду докази, які доводять розмір утилізаційної вартості авто, суд позбавлений можливості встановити правильний розмір відшкодування, яке має бути стягнуте зі страховика, і зобов`язаний відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині, і відповідно, позбавлений можливості визначити на підставі ст. 26-1 Закону 1961-ІV розмір відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню зі страховика, в розмірі 5 відсотків страхової виплати.

Також варто звернути увагу на те, що внаслідок вищевикладеного суд позбавлений і можливості визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого, як заподіювача шкоди-особи, цивільна відповідальність якої була застрахована, оскільки повинен враховувати відповідальність страховика, визначену договором страхування та посвідчену відповідним полісом. Стягнення із обвинуваченого моральної шкоди в повному розмірі без урахування відповідальності страховика, визначеної договором страхування та посвідченої відповідним полісом, суперечить вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Однак, враховуючи, що ОСОБА_9 визнав позовні вимоги про стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 50000 гривень, суд на підставі ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову в межах визнаної суми шкоди.

При цьому слід зазначити, що відмова в задоволенні позову через недоведеність доказами не є перешкодою для повторного звернення позивача до суду в порядку цивільного судочинства з тим же позовом, якщо позивач надасть нові, переконливі докази, які раніше не були враховані або були відсутні.

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до договору б/н про надання правничої допомоги від 19.12.2023, додаткової угоди № 1 від 02.02.2024 до договору б/н від 19.12.2023 про надання правничої допомоги, додаткової угоди № 2 від 15.04.2024 до договору б/н від 19.12.2023 про надання правничої допомоги, укладених між ОСОБА_7 та адвокатським об`єднанням «Крижановський та партнери», в особі керуючого партнера ОСОБА_15 , предметом договору є представлення інтересів клієнта ОСОБА_7 , в тому числі в рамках кримінального, цивільного судочинства. Для надання правничої допомоги призначено адвоката ОСОБА_8 , вартість правової допомоги (гонорар) у розмірі 50000 грн. сплачується клієнтом за представництва інтересів клієнта, як потерпілого у кримінальному провадженні № 0001143 від 04.12.2023 в незалежності від досягнутого результату.

ОСОБА_7 було сплачено за правову допомогу згідно Додаткової угоди № 2 від 15.04.2024 до Договору б/н від 19.12.2023 про надання правової допомоги - 50000 гривень, що підтверджується реквізитами платіжної операції від 14.06.2024, квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 69785618 від 14.06.2024.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Вирішуючи вимоги представника позивача і потерпілого про солідарне стягнення зі страховика та обвинуваченого витрат на професійну правничу допомогу, суд вказує, що солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено.

Вирішуючи питання щодо визначення суми витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню зі страховика, суд зазначає, що ці витрати покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. /ст.141 ЦПК України/.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги/ч.3ст.137 ЦПК України/.

Разом з тим, такий опис представником позивача та потерпілого поданий суду не був.

З договору про надання правничої допомоги вбачається, що допомога надавалася ОСОБА_7 як в підготовці цивільного позову, так і в рамках кримінального провадження. При цьому суд зважає на те, що в рамках цивільного позову вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, майну під час експлуатації наземного транспортного засобу, пред`явлені представником позивача до двох осіб: страховика і особи, яка завдала шкоди, а тому, в цій частині витрати повинні покладатися на цих осіб лише пропорційно розміру задоволених позовних вимог і з кожного окремого.

Відокремити, які саме послуги і якою вартістю надавалися в рамках підготовки цивільного позову, щоб визначити суму витрат, що підлягають стягненню окремо зі страховика та з особи, яка завдала шкоди, з огляду на часткове задоволення позову до них, у зв`язку з ненаданням суду представником позивача опису робіт (наданих послуг) неможливо.

При цьому слід зазначити, що відмова в задоволенні позову через недоведеність доказами не є перешкодою для повторного звернення позивача до суду в порядку цивільного судочинства з тим же позовом, якщо позивач надасть нові, переконливі докази, які раніше не були враховані або були відсутні.

Крім того, внаслідок неподання представником потерпілого опису робіт (наданих послуг) також неможливо встановити обсяг робіт (послуг), наданих ОСОБА_16 як потерпілому і виконаних в рамках кримінального провадження, а отже, неможливо визначити суму витрат, що підлягають стягненню з обвинуваченого, якого суд визнає винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Представник потерпілого не надав жодного розрахунку вартості правових послуг, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правової допомоги в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, з урахуванням критеріїв дійсних адвокатських витрат, їх необхідності та розумності.

Інформація, яка міститься в договорі про надання правової (правничої) допомоги, додатковій угоді № 2 зокрема фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого з урахуванням пред?явлення вимог щодо стягнення правової допомоги, яка згідно з договором надавалася не лише у рамках кримінального провадження, а і у рамках цивільного позову про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, майну під час експлуатації наземного транспортного засобу, є необхідною умовою для стягнення з обвинуваченого окремо витрат на професійну правничу допомогу, надану в рамках кримінального провадження, та неподання представником потерпілого такого розрахунку позбавляє обвинуваченого можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Потерпілий не позбавлений можливості повторно звернутись із відповідним клопотанням до суду першої інстанції з метою вирішення питання, пов`язаного з процесуальними витратами, в порядку статей 537, 539 КПК.

Отже, цивільний позов підлягає частковому задоволенню: з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_7 підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана здоров`ю, у розмірі 4910,99 грн., з ОСОБА_9 на корить ОСОБА_7 підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 50000 грн.

Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому суд не убачає.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-24/4205-ІТ від 15.02.2024 у розмірі 1893 гривні 20 копійок, судової автотехнічної експертизи (технічний стан) № СЕ-19/121-23/29313-ІТ від 20.02.2024 у розмірі 4543 гривні 68 копійок, судової автотехнічної експертизи (технічний стан) № СЕ-19/121-23/29310-ІТ від 20.02.2024 у розмірі 4543 гривні 68 копійок, транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/121-23/29312-ІТ від 22.02.2024 у розмірі 5300 гривень 96 копійок, витрати за проведення судово транспортно-товарознавчої експертизи № 8032 від 25.04.2025 у розмірі 16963 гривні 20 копійок.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді ПОЗБАВЛЕННЯ ВОЛІ строком на ЧОТИРИ роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк ТРИ роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування ОСНОВНОГО покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на ТРИ роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк ТРИ роки виконувати реально.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирати.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої здоров`ю, - 4910,99 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди - 50000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази: транспортний засіб Ford Fusion д.н.з. « НОМЕР_1 » червоного кольору, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 залишити йому ж.

- транспортний засіб Nissan X-Trail на іноземній реєстрації « НОМЕР_2 » зеленого кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , залишити йому ж.

Зняти арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.12.2023, на транспортний засіб Ford Fusion д.н.з. « НОМЕР_1 » червоного кольору.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-24/4205-ІТ від 15.02.2024 у розмірі 1893 гривні 20 копійок, судової автотехнічної експертизи (технічний стан) № СЕ-19/121-23/29313-ІТ від 20.02.2024 у розмірі 4543 гривні 68 копійок, судової автотехнічної експертизи (технічний стан) № СЕ-19/121-23/29310-ІТ від 20.02.2024 у розмірі 4543 гривні 68 копійок, транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/121-23/29312-ІТ від 22.02.2024 у розмірі 5300 гривень 96 копійок, які необхідно стягнути на наступні реквізити: отримувач ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0020649, код класифікації доходів бюджету 24060300.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судово транспортно-товарознавчої експертизи № 8032 від 25.04.2025 у розмірі 16963 гривні 20 копійок, які необхідно стягнути на наступні реквізити: ГУК Харків обл/МТГ Лозова/24060300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UA0020573, код класифікації доходів бюджету 24060300 з відміткою платежу - інші надходження.

Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_17