Справа № 738/531/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/415/25
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку апеляційного розгляду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2025 року про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2025 року задоволено подання ДУ «Менська виправна колонія № 91» та засудженому ОСОБА_7 замінено основний вид покарання, призначений вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 14.05.2021 з позбавлення волі на пробаційний нагляд на не відбутий строк покарання, який станом на дату винесення рішення становив 02 роки 11 місяців 3 дні з покладенням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Задовольняючи клопотання, суд І інстанції зазначив, що ОСОБА_7 , перебуваючи під вартою з 20.02.2019 року характеризується наступним чином: перебуваючи в умовах СІЗО отримав одне заохочення за активну участь у проведенні ремонтних робіт, за час перебування у колонії, отримав одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, дотримується вимог щодо порядку та умов відбування покарання, працевлаштований робітником швейної дільниці з 05.01.2025, отримав одне заохочення, почав реалізацію заходів індивідуальної програми, згідно з висновком щодо ступеня виправлення отримав підсумковий бал 85, що вказує на те, що став на шлях виправлення та довів своє виправлення, може бути представлений до умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, що підтверджено рішенням комісії установи. Має постійне місце проживання та відбув більше 2/3 частини строку покарання, призначеного судом.

Не погодившись із таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновок суду про можливість задоволення подання не відповідає фактичним обставинам та є хибним, оскільки заміна покарання у виді позбавлення волі на пробаційний нагляд особі, яка засуджена за тяжкий злочин не відповідатиме меті покарання, передбаченій ст. 50 КК України - виправленню засуджених, запобіганню вчинення ними та іншими особами нових злочинів. Вказує, що процес виправлення засудженого має бути стабільним та послідовним, однак у 2022 році засуджений притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що отримав стягнення. З моменту відбування покарання у колонії не працював по 05.01.2025. Згідно висновку ступеню виправлення (моральна нормативність) незгода із загальноприйнятими моральними нормами та стандартами, непостійність, мінливість, ігнорування обов`язків, безпринципність, неорганізованість, оцінка ризику повторного вчинення правопорушення середня, тому отримання 3 заохочень, вважає, вказують лише на те, що засуджений стає на шлях виправлення і високий підсумковий бал є лише підставою для представлення його до пільги, однак не є безумовною підставою до цього.

Не погоджуючись із поданою апеляційною скаргою засуджений та його захисник адвокат ОСОБА_8 подали заперечення, в яких просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав, думку засудженого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із матеріалів справи, вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 14.05.2021 ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 (в редакції ЗУ № 2617-VІІІ від 22.11.2018), ч. 1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке належить йому на праві власності, який ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 12.11.2021 року залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з 20.02.2019 року. Кінець строку відбування покарання 20.02.2028. Засуджений відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Із характеристики засудженого та матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі знаходиться з 20.02.2019 (СІЗО), з 07.10.2022 (ДУ «Менська виправна колонія № 91»).

За час перебування в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» було застосовано одне заохочення та одне стягнення, яке на даний час погашене.

З 07.10.2022 відбуває покарання в ДУ «Менська ВК № 91», де 08.12.2022 мав попередження, яке погашене та три заохочення 17.08.2022 за активну участь у проведенні ремонтних робіт та 12.10.2023 і 21.10.1024 за активну участь у проведенні робіт з благоустрою установи. Має готовність змінити життя, виявляє цікавість у залученні до ДВВ, почав реалізовувати програму. Характеризується в цілому позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи. З 05.01.2025 працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол № 5 від 28.02.2025) погоджено застосування до засудженого ОСОБА_7 пільги, передбаченої ст. 82 КК України, оскільки останній став на шлях виправлення. При цьому два члена комісії із семи проголосували проти.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_7 отримав 85 балів. При цьому ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як середній, а при оцінці моральної нормативності містяться висновки про незгоду засудженого із загальноприйнятими моральними нормами та стандартами, непостійність, мінливість, ігнорування обов`язків, безпринципність, неорганізованість, та можливість антисоціальної поведінки.

Відповідно до положень ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді позбавлення волі може бути замінена судом більш м`яким покаранням, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

За змістом закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті у більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

При цьому, висновок суду повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь час відбування покарання.

При цьому, за період відбування покарання ОСОБА_7 дійсно в цілому зарекомендував себе з позитивного боку, має заохочення, дотримується норм, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконує, стягнення погашені у встановленому законом порядку, працевлаштований з 05.01.2025, що у сукупності свідчить про наявність у поведінці засудженого позитивних тенденцій.

Разом з тим, призначення більш м`якого покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого та представників органу, який відає виконанням покарання.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що положення кримінального закону хоча і не містять застережень щодо заміни покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді пробаційного нагляду в порядку ст. 82 КК України, проте, у даному випадку застосування до ОСОБА_7 більш м`якого покарання саме такого виду не сприятиме його виправленню та досягненню мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.

На переконання колегії суддів, місцевим судом не у повній мірі враховано тяжкість покарання, за яким останній засуджений, те, що поведінка протягом усього періоду відбування покарання не була бездоганною, а висновки комісії щодо ступеню виправлення засудженого, зокрема ризик повторного вчинення правопорушень оцінений як середній рівень, так само моральна нормативність оцінена у 0 балів, що має досить вагоме значення при оцінці факторів, які впливають на подальшу поведінку засудженого у разі заміни йому не відбутої частини покарання та в цілому свідчить про те, що висновки суду про виправлення засудженого у більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, на даний час є передчасними.

Твердження сторони захисту, висловлені у запереченні про неможливість працевлаштування засудженого через стан здоров`я непереконливі, оскільки медичними документами підтверджено таке лише у 2025 році, при цьому, при вирішенні подання, яке розглядається, не порушується питання заміни покарання за станом здоров`я, тому прерогативою є поведінка засудженого в цілому за увесь період відбування покарання.

Наявність заохочень з боку адміністрації установи, поряд зі стягненнями, погашеними на даний час, не можуть слугувати безумовними підставами для заміни покарання на більш м`яке. Разом із цим колегія суддів враховує, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про особу засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наведені засудженим та його захисником доводи про наявність підстав для застосування до нього положень ст. 82 КК України у своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції безпідставно замінив засудженому ОСОБА_7 не відбуту частину покарання на пробаційний нагляд, чим неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність, а тому доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 413, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2025 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні подання начальника ДУ «Менська виправна колонія № 91» про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у виді пробаційного нагляду засудженому ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4