УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ТОВ «Фастівський завод органічних розчинників» подане в особі представника - директора ТОВ «ФАЗОР» ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000030

ВСТАНОВИЛА

До провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ТОВ «Фастівський завод органічних розчинників» подане в особі представника - директора ТОВ «ФАЗОР» ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000030.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі 761/380/25, задоволено клопотання про арешт майна, а саме: накладено арешт на вилучені за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Фастівський завод органічних розчинників» (), за адресою: Київська область, Фастівський район, с.м.т. Кожанка, вул. Територія Цукрзавода, 1-Б, 1-Г, документи та речі, для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні.

Арешт майна Товариства, у такий тривалий час та спосіб є втручанням у законну господарську діяльність товариства та покладає неспівмірний тягар на підприємство, який позбавлений легітимної мети.

У судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримала в повному обсязі, зазначила, що наразі відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, арешт майна Товариства, у такий тривалий час та спосіб є втручанням у його законну господарську діяльність, покладає неспівмірний тягар на підприємство, який позбавлений легітимної мети. Просила врахувати, що Товариство розпорядженням Київської обласної військової адміністрації від 08.10.2024 року №1554 отримало статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, разом з тим, у зв`язку із застосованим заходом забезпечення не має можливості у належному вигляді продовжувати здійснення своє господарської діяльності, та забезпечувати зі своєї сторони у визначений КОВА спосіб підтримання функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Прокурор та представник органу досудового розслідування в судове засідання не прибув, від прокурора надійшов лист про розгляд клопотання за його відсутності, серед іншого прокурор вказав, що заперечує проти скасування арешту.

Слідча суддя дослідивши матеріали клопотання, документи, що долучено в судовому засіданні, заслухавши думку учасників, дійшла до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000030 від 23.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 204 та ч. 3 ст. 212 КК України. .

Ухвалою слідчого судді Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі 761/380/25, задоволено клопотання про арешт майна, а саме: накладено арешт на вилучені за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Фастівський завод органічних розчинників» (), за адресою: Київська область, Фастівський район, с.м.т. Кожанка, вул. Територія Цукрзавода, 1-Б, 1-Г, документи та речі, для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження завжди пов`язані із застосуванням примусу у кримінальному процесі. Процесуальний примус у кожному конкретному випадку застосовується у контексті мети, способів, підстав та умов для застосування конкретних заходів примусу.

На час вирішення питання щодо арешту майна підставою арешту майна заявника, слугувало те, що накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Під час судового розгляду встановлено, що з урахуванням наведених норм міжнародного права, недостатньо одного лише посилання на те, що майно є речовим доказом по даній справі, а тому таке майно нібито підлягає арешту. Оскільки, для вжиття такого суттєвого заходу обмеження прав особи як арешт, належного їй майна, має бути дотримано вищенаведені приписи кримінально процесуального законодавства, чітко визначені в ст.ст. 170 - 173 КПК України.

Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Представником власника майна наведено достатньо підстав, які б свідчили про недоцільність продовження застосовування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученої продукції та технічних вузлів агрегатів, які використовуються у виробничому процесі Товариством, з огляду на те, що за ст. 204 КК України повідомлення про підозру здійснено не було, та жодних доказів які б виправдовували подальше утримання майна, як то висновків експертних досліджень, тощо, слідчій судді надано не було. Разом з тим, з пояснень представника власника майна у судовому засіданні встановлено, що за ст. 212 КК України у даному кримінальному провадженні службовій особі Товариства, здійснено повідомлення про підозру, та ініційовано питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі у зв`язку із чим на даний час, вимоги клопотання щодо скасування арешту на документи є передчасним, тому в цій частині клопотання слід відмовити.

Крім того, слідчим суддею враховується і те, що прокурор та представник органу досудового розслідування у судове засідання не прибули, будь-яких документів чи доказів в обґрунтування своїх заперечень не надали, відтак клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309,372, 376, 532, КПК України слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2025, справа №761/380/25, на вилучені за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Фастівський завод органічних розчинників» (), за адресою: Київська область, Фастівський район, с.м.т. Кожанка, вул. Територія Цукрзавода, 1-Б, 1-Г, а саме:

-продукцію із характерним запахом спирту в резервуарі №3 РВС-45 (об`ємом 71419 м3.), об`єм рідини склав 17853 л.;

-продукцію із характерним запахом спирту в резервуарі №4 РВС-452 (об`ємом 444054 м3.), об`єм рідини склав 92241 л.;

-продукцію із характерним запахом спирту в резервуарі №10 РВС-64 (об`ємом 62742 м3), об`єм рідини склав 7587 л.;

-основні технічні вузли-агрегати, які використовуються у виробництві виготовлених товарів, позначені як:

?програмно-технологічний комплекс АСУ ТП дистиляції 9000 дал./сутки в умовах ТОВ «ФАЗОР»;

?04 ТЗ підігрівач бражки F=75 кв.м. виробництва ПрАТ « Вінницькій дослідний завод» заводський №6017 (шляхом заборони відчуження та розпорядження);

?04Т6 основний конденсатор К К F =100 кв.м. ПрАТ «Вінницькій дослідний завод» заводський №6033 (шляхом заборони відчуження та розпорядження);

?04К1 колону бражну з сепаратором С02 тарілок -20 Ф2200 читчата, заводський позначки та номер відсутній (шляхом заборони відчуження та розпорядження);

?04К3 колону лютерна тарілок -18, 1400 ситчата, ПрАТ «Вінницькій дослідний завод» заводський №6017 (шляхом заборони відчуження та розпорядження);

?С 810 реганераційну колону виробництва «M LABBE», заводський № НОМЕР_1 ;

?концентраційну колону виробництва «M LABBE», заводський № 070121 В;

?S821 адсорбер № 1 виробництва «Lescaut» заводський №72749;

?S821 адсорбер № 2 виробництва «Lescaut» заводський №72750;

?Е852 теплообмінник пластинчатий виробництва «ALFA LAVAL» заводський № 30108-18630;

?Е 810 випарник виробництва «M LABBE» заводський №070121 С;

?S820 декантер сивушного масла виробництва «Techni metal industrie» заводський №740403-10;

?R 800 збірник дистилятору виробництва «Techni metal industrie» заводський №740403-2;

?Е 830 конденсатор готового продукту виробництва «ALFA LAVAL» заводський № 30106-20454, скасувати заборону відчуження.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголосити 06 червня 2025 року о 09 годині 55 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_5