Справа № 126/1764/23
Провадження №11-кп/801/612/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката

в режимі відеоконференції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці об`єднане кримінальне провадження № 0000132, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11.07.2023 та № 0000129, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.07.2023 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 24 березня 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки села Пиків Калинівського району Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступку та злочину), передбачених ст. 125 ч. 1, 122 ч. 1 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 24 березня 2025 року ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (проступку та злочину), передбачених ст. 125 ч. 1, 122 ч. 1 КК України та призначено покарання:

-за ч. 1 ст. 125 КК України штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у дохід держави, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

-за ч. 1 ст. 122 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень покарання призначено шляхом повного складання призначених покарань у виді 2 (двох) років позбавлення волі та штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у дохід держави, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Початок іспитового строку ухвалено рахувати з дня проголошення вироку.

Згідно з ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу ухвалено виконувати самостійно.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_10 5000 (п`ять тисяч) гривень у відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Судом установлено, що ОСОБА_9 08.07.2023 близько 20 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у АДРЕСА_2 поблизу багатоквартирного житлового будинку № 3 затіяла бійку із сусідкою ОСОБА_10 , в ході якої до них підійшла ОСОБА_11 та почала розбороняти останніх. Коли ОСОБА_11 схилилась над ОСОБА_9 , яка перебувала в положенні лежачи на спині, остання маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 з причин раптово виниклої неприязні до останньої, умисно, нанесла три удари ступнями ніг в ділянку грудної клітини ОСОБА_11 , спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у виді трьох синців на груді, які згідно висновку судово-медичного експерта № 57 від 11.07.2023 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.

Ці дії ОСОБА_9 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Крім того 08.07.2023 близько 20 години 30 хвилин в АДРЕСА_2 на подвірї багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 виник словесний конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , в ході якого ОСОБА_9 підійшла до ОСОБА_10 та взяла її за коси правою рукою, після чого потерпіла правою рукою взяла її за коси у відповідь. В подальшому ОСОБА_12 умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, нанесла один удар ліктем лівої руки в область обличчя ОСОБА_13 та потягнула її за коси правою рукою, в результаті чого потерпіла впала лівою частиною тулуба на землю. В цей час до них підбігла ОСОБА_11 та почала розбороняти учасників бійки. У подальшому ОСОБА_9 після того, як ОСОБА_10 піднялась на ноги, підійшла до неї та продовжуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній, нанесла їй один удар головою в область обличчя. Згідно висновку експерта № 56 від 11.07.2023, у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у виді перелому лобного відростку правої виличної кістки, які відносяться до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я та забоїв м`яких тканин та синців на обличчі і на слизовій оболонці правої щоки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Ці дії ОСОБА_9 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 24 березня 2025 року в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді двох років позбавлення волі, звільнивши обвинувачену від його відбування з іспитовим строком, а також виключити з вироку вказівку суду про самостійне виконання покарання у виді штрафу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд призначивши остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ст. 70 КК України шляхом повного складання покарань звільнив ОСОБА_9 від його відбування на підставі ст. 75 КК України, у тому числі від штрафу, що є неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, а саме ч. 3 ст. 72 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги прокурора з підстав, викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_14 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Інші учасники будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Такі обставини відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджають проведенню апеляційного розгляду.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Доводи ж апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність під час призначення покарання суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

За змістом ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Виходячи із правової природи наведеної норми, призначення покарання за сукупністю злочинів здійснюється у два етапи. На першому з них суд призначає покарання за кожний окремий злочин, що входить до сукупності, а на другому - визначає остаточне покарання (загальну його міру) за усі злочини, що утворюють сукупність, керуючись при цьому спеціальними правилами - принципами його призначення за сукупністю.

Покарання за сукупністю злочинів може визначатися шляхом: а) поглинення менш суворого покарання більш суворим; б) часткового складання призначених за окремі злочини покарань; в) повного їх складання.

Встановлюючи такий порядок визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів, закон не регламентує, у яких випадках суд може використовувати той чи інший із зазначених принципів. У кожному випадку це питання вирішується за розсудом (дискрецією) суду, який обирає той чи інший принцип визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів з урахуванням обставин конкретної справи і даних про особу винного.

Із оскаржуваного вироку установлено, що місцевий суд призначав ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів, тобто на підставі положень ч. 1 ст. 70 КК України. Зокрема, визнав винуватою ОСОБА_9 у вчиненні двох кримінальних правопорушень - передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України та призначив покарання за кожен з них окремо. Потім, призначаючи обвинуваченій остаточне покарання, застосував принцип повного складання покарань. Однак при цьому звільнив обвинувачену від відбування остаточно призначеного за сукупністю злочинів покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, у тому числі від штрафу.

При цьому, положеннями ч. 3 ст. 72 КК України передбачено, що основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Таким чином, з огляду на те, що остаточне покарання обвинуваченій необхідно призначити на підставі ст. 70 КК України (сукупність кримінальних правопорушень), у даному кримінальному провадженні слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до якого захід примусу у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, буде поглинуто більш суворим покаранням у виді позбавлення волі та у такому випадку звільнення особи від відбування призначеного покарання з випробуванням не суперечитиме положенням ч. 3 ст. 72 КК України.

Таке неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407, п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення (вироку).

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 24 березня 2025 року у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000132, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11.07.2023 та № 0000129, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.07.2023 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступку та злочину), передбачених ст. 125 ч. 1, 122 ч. 1 КК України змінити в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Призначити ОСОБА_9 покарання:

-за ч. 1 ст. 125 КК України штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у дохід держави, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

-за ч. 1 ст. 122 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень покарання ОСОБА_9 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

З резолютивної частини вироку виключити вказівку про самостійне виконання покарання у виді штрафу.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: