УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001154, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

23 травня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001154, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, на майно, яке тимчасово вилучене 22 травня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки iPhone 12 Pro, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

До початку судового розгляду прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просив залишити без розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Власник тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. У відповідності до ст. 172 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до положення ст. 131 КПК України одним із заходів кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення його дієвості, є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 6 ст. 9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, зокрема принцип диспозитивності.

У свою чергу, згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин, з огляду на те, що прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 просив залишити без розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001154, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, слідчий суддя, виходячи з того, що він наділений процесуальними повноваженнями вирішувати виключно ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду такого клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 26, 131, 170, 309, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001154, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1