Справа № 438/718/25
Провадження № 1-кп/438/65/2025
В И Р О К

іменем України

03 вересня 2025 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в приміщенні зали судових засідань Бориславського міського суду Львівської області, кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000331 від 10.03.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця міста Стебник Львівської області; громадянина України; з середньою спеціальною освітою; не працюючого; неодруженого, який не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; адвокатом та депутатом не є, раніше судимого 23.12.2024 Бориславським міським судом Львівської області за ч. 3 ст. 357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України з врахуванням ст.71 КК України до остаточного покарання у виді 1 року та 5 місяців пробаційного нагляду, відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 19.11.2024 виконується самостійно, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця міста Гірське Попаснянського району Луганської області; громадянина України; з середньою спеціальною освітою; не працюючого; неодруженого, який не має на утриманні малолітню дитину; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; адвокатом та депутатом не є, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України.

за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Встановлено, що 10.03.2025 приблизно о 16 год. на АДРЕСА_4 під час розпивання алкогольних напоїв у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникла попередня змова на пошкодження квартири АДРЕСА_5 вартістю 482400 грн., яка перебуває у користуванні цивільної дружини ОСОБА_8 ОСОБА_9 , шляхом її підпалу, з метою помсти останній через сварку.

На виконання свого злочинного умислу, спрямованого на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 прибули на подвір`я будинку АДРЕСА_6 , де ОСОБА_3 взяв у свого родича ОСОБА_10 (чоловіка маминої сестри) пластикову каністру від моторної оливи об`ємом 4 літри, повідомивши неправдиву причину використання, а саме для купівлі бензину для моторолера.

В подальшому того ж дня ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 на автомобілі таксі приїхали на автозаправну станцію «PPG» на вул. І.Сеник, 2-Г в м. Борислав, де ОСОБА_4 за власні кошти о 19 год. 07 хв. придбав 4 літри бензину, розрахувавшись своєю банківською карткою, а ОСОБА_3 набрав бензин у вище вказану каністру. Після цього ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 приїхали до перехрестя вулиць С.Бандери та Городище в м. Борислав на автомобілі таксі, за яке ОСОБА_4 розплатився о 19 год. 21 хв., здійснивши переказ на картку водію ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, знаходячись на перехресті вулиць С.Бандери та Городище в м. Борислав, ОСОБА_4 пояснив ОСОБА_3 , яке саме вікно належить квартирі його цивільної дружини ОСОБА_9 , та попросив підпалити саме його, після чого залишився спостерігати за діями ОСОБА_3 , який в свою чергу 10.03.2025 приблизно о 19 год. 50 хв., зайшов на подвір`я будинку АДРЕСА_7 , в той же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи заздалегідь підготовлену пластикову каністру із горючою речовиною - бензином, облив стіну будинку АДРЕСА_7 та метало-пластикове вікно квартири АДРЕСА_8 , яка належить ОСОБА_12 , та перебуває у користуванні її дочки ОСОБА_9 , після чого підпалив її за допомогою запальнички та покинув місце події.

Виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 не змогли закінчити кримінальне правопорушення з причин, які не залежали від їх волі, оскільки загорання вищевказаного вікна та стіни будинку було загашено жителями сусідніх домоволодінь.

2. Позиція обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину свою визнав повністю у обвинуваченні, яке йому пред`явлено та пояснив, що 10.03.2025 приблизно о 16 год. на АДРЕСА_4 під час розпивання алкогольних напоїв він запропонував ОСОБА_13 підпалити квартиру АДРЕСА_5 , яка перебуває у користуванні цивільної дружини ОСОБА_8 ОСОБА_14 , з метою помсти останній через сварку. ОСОБА_15 погодився. Домовившись, він спільно з ОСОБА_4 взяв у свого родича ОСОБА_10 пластикову каністру від моторної оливи об`ємом 4 літри, повідомивши неправдиву причину використання, а саме для купівлі бензину для моторолера. Потім того ж дня він спільно з ОСОБА_4 на автомобілі таксі приїхали на автозаправну станцію «PPG» на вул. І.Сеник, 2-Г в м. Борислав, де ОСОБА_4 за власні кошти придбав 4 літри бензину, розрахувавшись своєю банківською карткою, а він набрав бензин у вище вказану каністру. Після цього вони разом приїхали до перехрестя вулиць С.Бандери та Городище в м. Борислав на автомобілі таксі, за яке ОСОБА_4 розплатився, здійснивши переказ на картку водію таксі. Знаходячись на перехресті вулиць С.Бандери та Городище в м. Борислав, ОСОБА_4 пояснив йому, яке саме вікно належить квартирі його цивільної дружини ОСОБА_9 , та попросив підпалити саме його, після чого залишився спостерігати за його діями. Він того ж дня приблизно о 19 год. 50 хв., зайшов на подвір`я будинку АДРЕСА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи заздалегідь підготовлену пластикову каністру із горючою речовиною - бензином, облив стіну будинку АДРЕСА_7 та метало-пластикове вікно квартири АДРЕСА_8 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_9 , доньки власниці, після чого підпалив її за допомогою запальнички та покинув місце події. За їх домовленістю ОСОБА_15 повинен був погасити пожар, стати героєм перед своєю жінкою та помиритись з нею. Але ОСОБА_13 не встиг, оскільки загорання вищевказаного вікна та стіни будинку було загашено жителями сусідніх домоволодінь. В скоєному розкаюється та щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину свою визнав повністю у обвинуваченні, яке йому пред`явлено та пояснив, що 10.03.2025 приблизно о 16 год. на АДРЕСА_4 під час розпивання алкогольних напоїв йому запропонував ОСОБА_16 підпалити квартиру АДРЕСА_5 , яка перебуває у користуванні його цивільної дружини ОСОБА_17 , з метою помсти останній через сварку. Він погодився. Домовившись, він спільно з ОСОБА_18 взяли у родича ОСОБА_19 пластикову каністру від моторної оливи об`ємом 4 літри, повідомивши неправдиву причину використання, а саме для купівлі бензину для моторолера. Потім того ж дня він спільно з ОСОБА_18 на автомобілі таксі приїхали на автозаправну станцію «PPG» на вул. І.Сеник, 2-Г в м. Борислав, де він за власні кошти придбав 4 літри бензину, розрахувавшись своєю банківською карткою, а ОСОБА_16 набрав бензин у вище вказану каністру. Після цього вони разом приїхали до перехрестя вулиць С.Бандери та Городище в м. Борислав на автомобілі таксі, за яке він розплатився, здійснивши переказ на картку водію таксі. Знаходячись на перехресті вулиць С.Бандери та Городище в м. Борислав, він пояснив ОСОБА_20 , яке саме вікно належить квартирі його цивільної дружини - ОСОБА_9 , та попросив підпалити саме його, після чого залишився спостерігати за його діями. ОСОБА_16 того ж дня приблизно о 19 год. 50 хв., зайшов на подвір`я будинку АДРЕСА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи заздалегідь підготовлену пластикову каністру із горючою речовиною - бензином, облив стіну будинку АДРЕСА_7 та метало-пластикове вікно квартири АДРЕСА_8 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_9 , доньки власниці, після чого підпалив її за допомогою запальнички та покинув місце події. За їх домовленістю він повинен був погасити пожар та помиритись з дружиною. Але коли він підійшов до вікна то загорання вищевказаного вікна та стіни будинку було загашено жителями сусідніх домоволодінь. В скоєному розкаюється та щиро кається. Робить ремонт наслідків підпалу за власні гроші.

3. Позиція потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_12 у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. При обранні міри покарання, покладається на думку суду.

4. Досліджені в судовому засіданні докази.

Відповідно ч.3.ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, клопотання прокурора про слухання справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, підтриманого обвинуваченими та їх захисниками, яким роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та вона заявила про застосування ч.3ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

5. Оцінка Суду.

5.1. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України надано докази, допустимість яких під сумнів не ставилась.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, визнали повністю, надавши підтверджувальні покази, щиро каялись у скоєному.

Отже, суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК, знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані, оскільки він вчинив закінчений замах на умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК, знаходить, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані, оскільки він вчинив закінчений замах на умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

6. Призначення покарання.

6.1 Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно п.п. 2, 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; враховує наслідки та обставин вчинення кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб); особу обвинуваченого, який раніше засуджувався, вік особи, який не одружений, не має на утриманні дітей, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває; наявність фактичного місця проживання та характеристику за таким. Також судом враховується досудова доповідь Дрогобицького РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на ОСОБА_3 .

Також те, що потерпіла ОСОБА_12 матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має; думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи із зазначеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання в межах санкції статті, за якою він обвинувачується та визначити покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_3 вироком Бориславського міського суду Львівської області від 23.12.2024 засуджено за ч. 3 ст. 357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України з врахуванням ст.71 КК України до остаточного покарання у виді 1 року та 5 місяців пробаційного нагляду, відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 19.11.2024 виконується самостійно.

При обранні покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, суд вважає можливим до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 23.12.2024 та з урахування положення ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з резолютивної частини вироку Бориславського міського суду Львівської області від 23.12.2024 остаточне покарання засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків та на підставі вимог ч. 3 ст. 72 КК України вирок Бориславського міського суду Львівської області від 19.11.2024 виконувати самостійно. Таким чином визначено, що вирок Бориславського міського суду Львівської області від 19.11.2024 виконується самостійно.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

6.2 Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно п.п. 2 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб); особу обвинуваченого, який раніше не засуджувався, вік особи, який не одружений, не має на утриманні дітей, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває; наявність фактичного місця проживання та характеристику за таким. Також судом враховується досудова доповідь Дрогобицького РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на ОСОБА_4 .

Також те, що потерпіла ОСОБА_12 матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має; думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Виходячи із зазначеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та зазначені вище дані про особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного правопорушення, обставини які пом`якшують покарання та обтяжуючих обставин покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

7. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

7.1. Потерпілою цивільний позов не заявлено.

7.2. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2025 застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою обраховувати з моменту фактичного затримання (10.03.2025). Визначено підозрюваному ОСОБА_3 заставу.

Згідно повідомлення Державної установи Львівської установи виконання покарань (№19) Міністерства юстиції України № 9/1734 від 14.03.2025 ОСОБА_3 звільнено з установи 14.03.2025 в зв`язку з внесенням застави громадянкою ОСОБА_21 .

Таким чином підлягає зарахуванню, у відповідності із ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення за ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2025, з 10.032025 по 14.03.2025 включно.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.05.2025 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 21год.00.хв. по 07год.00хв. Строк домашнього арешту встановлено з 07.05.2025 до 10.05.2025. В подальшому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 не продовжувався.

7.3. Витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень на підставі ст. 118 КПК України у вказаному кримінальному провадженні становлять: 3979,50 грн. за проведення судової пожежно-технічної експертизи №СЕ-19/114-25/6379-ПТ від 04.04.2025 та 4457,00 грн. за проведення судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів №СЕ-19/114-25/6359-ФХД від 01.05.2025, а всього 8436,50 грн.

7.4. На підставі ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів необхідно вирішити таким чином:

- речові докази, які перебувають в матеріалах кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2025 та знищити речові докази, які перебувають в камері схову Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області (квитанція № 316919), крім файла з документами, який повернути ОСОБА_3 ;

- скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2025 в частині речей вилучених у ОСОБА_3 , а саме речових доказів: футболки, куртки, кофти з капюшоном, штанів та туфель повернути власнику ОСОБА_3 , в іншій частині - знищити речові докази, які перебувають в камері схову Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області (квитанція № 218631).

З урахуванням вищевикладеного, керуючись статтями 349,368-370, 373- 374, 392, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.194 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 1 (одного) року він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.194 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, пп. а-1 п.1 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 23.12.2024, визначити остаточно покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць з відбуванням покарання у кримінально - виконавчій установі закритого типу.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його фактичного затримання в порядку приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід у виді застави, обраний ОСОБА_3 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2025 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили: заставу, внесену у розмірі 60560 грн., яка була зарахована на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Львівській області 14 березня 2025 року, повернути заставодавцю ОСОБА_21 .

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_3 та доставки до ДУ Львівська УВП (№19) доручити Дрогобицькому РВП ГУНП у Львівській області по вступу вироку в законну силу

На підставі ч. 5 ст.72 КК України у строк призначеного покарання за цим вироком необхідно зарахувати час попереднього ув`язнення з 10.03.2025 по 14.03.2025 включно із розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (рнокпп НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (рнокпп НОМЕР_2 ) на користь держави вартість витрат на проведення судових експертиз в розмірі 8436 (вісім тисяч чотириста тридцять шість) грн. 50 коп.

Долю речових доказів вирішити таким чином:

- речові докази, які перебувають в матеріалах кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2025 та знищити речові докази, які перебувають в камері схову Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області (квитанція № 316919), крім файла з документами, який повернути ОСОБА_3 ;

- скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2025 в частині речей, вилучених у ОСОБА_3 , а саме речових доказів: футболки. куртки, кофти з капюшоном, штанів та туфель повернути власнику ОСОБА_3 , в іншій частині - знищити речові докази, які перебувають в камері схову Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області (квитанція № 218631).

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок складений і видрукуваний у єдиному екземплярі в нарадчій кімнаті.

На виконання ч.15 ст.615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_22