Справа № 373/1757/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники: прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001131 від 03.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Переяславського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0001131 від 03.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху як особа, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.

29.05.2025 приблизно о 12:20 год водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz C220», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух автодорогою О-101701 в бік автодороги (М-03) Київ-Харків, що є територією Бориспільського району Київської області, не обрав безпечної швидкості для руху, проявив злочинну недбалість, не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, порушуючи вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, допустив виїзд за межі проїжджої частини ліворуч по напрямку свого руху з подальшим зіткненням з нерухомою опорою у вигляді стовбуру дерева. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир атомобіля «Mercedes-Benz C220», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому основи п`ясної кістки 1-го пальця правої кисті, лінійний перелом правої кульшової западини, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я більш як 21 день.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої пасажиру автомобіля «Mercedes-Benz C220», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений у судовому засіданні заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Потерпілий просив задовольнити клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням між собою, відсутністю претенезій будь-якого характеру.

Прокурор заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку притягненням обвинуваченого до кримінальної відповідальності, якого востаннє засуджено Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 192 КК України до покарання у вигляді штрафу, що становить 510 грн.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням останнього з потерпілим підлягає задоволенню.

Санкцією частини 1 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Частиною 4 статті 12 КК України встановлено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

У пункті 3 постанові Пленуму Верховного Суду України зазначено, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Втратою правового значення злочину вважається, коли: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК України; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасовано новим кримінальним законом.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально-правові наслідки засудження і призначення покарання.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20.08.2019 року у справі № 759/10001/18, судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину. Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально правові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Судимості ОСОБА_5 були погашені за вироками судів від 28.07.1978 за статтями 44, 117 ч. 3, 206 ч. 2, 42 КК України (1960 року), за якими йому призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки; від 20.11.2003 за ч. 1 ст. 192 КК України, за якою йому призначено покарання у вигляді штрафу, що становить 510 грн.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, він раніше притягався до кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ст. 89 КК України судимості погашені, що знайшло своє відображення в обвинувальному акті.

Таким чином, обвинувачений визнається таким, що вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке за ступенем тяжкості відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, вчинених з необережності. У ході підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений примирився з потерпілим, у якого відсутні претензії матеріального та морального характеру.

Так, згідно зі ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За таких обставин, обвинувачений відповідно до ст. 46 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст. 100 КПК України, вважає необхідним речовий доказ відповідно до постанови слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 03.06.2025 - автомобіль «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після набрання ухвалою законної сили повернути власнику.

Згідно з частиною 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Так, враховуючи, що кримінальне провадження закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати за залучення експертів у загальному розмірі 7131,20 грн, підлягають стягненню з обвинуваченого.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 284, 314, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.

Закрити кримінальне провадження № 0001131 від 03.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме: автомобіль «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відповідно до постанови слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 03.06.2025 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - вважати повернутим власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 7131,20 грн (сім тисяч сто тридцять одна гривня 20 копійок).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_7