Справа № 148/1871/24
Провадження №1-кс/148/300/25
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання Т.в.о. начальника СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 11.04.2024 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч.4 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування встановлено, що 10.04.2024 до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невідома особа у період часу із 02.11.2023 по 01.04.2024, підробивши договір купівлі-продажу без його відома переоформила право власності на належний йому транспортний засіб марки «Opel» моделі «Vivaro» із державним номерним знаком « НОМЕР_1 ».

За вказаним фактом Могилів-Подільським РВП ГУНП у Вінницькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 11.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Під час допиту потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що 02.11.2023 його знайомий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Рів Жмеринського району Вінницької області та ОСОБА_6 уклали угоду, за якою він позичив ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 133 000 гривень. Гарантією того, що ОСОБА_7 точно поверне грошові кошти ОСОБА_8 , він давав під завдаток свій транспортний засіб марки «Opel» моделі «Vivaro» із державним номерним знаком « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 . ОСОБА_6 не хотів оформляти транспортний засіб на своє ім?я та попросив про це потерпілого. 02.11.2023 він та ОСОБА_5 прийшли до ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Могилів-Подільський Вінницької області та уклали договір купівлі-продажу на вищевказаний транспортний засіб. З того моменту власником транспортного засобу марки «Opel» моделі «Vivaro» із державним номерним знаком « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 став потерпілий. Від ТСЦ після реєстрації авто на свої ім?я потерпілий отримав свідоцтво про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 02.11.2023.

Після чого вищевказаний транспортний засіб, ключі та свідоцтво про реєстрацію потерпілий передав ОСОБА_5 у користування.

На початку квітня 2024 року потерпілий помітив, що з мобільного додатку «Дія» у нього зникло свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Opel» моделі «Vivaro» із державним номерним знаком « НОМЕР_1 ». Він зателефонував до ОСОБА_5 , який повідомив продав вищевказане авто без переоформлення невідомим йому особам за грошові кошти в сумі 2000 доларів США.

Потерпілий зазначив, що будь-яких договорів купівлі-продажу чи доручень на чиєсь ім?я для проведення продажу транспортного засобу марки «Opel» моделі «Vivaro» із державним номерним знаком « НОМЕР_1 » він не підписував та не надавав. У зв?язку із ситуацією, яка склалася, він вирішив звернутися до поліції.

Під час проведення досудового розслідування 09.05.2024 дізнавачем на підставі ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 26.04.2024 про тимчасовий доступ тимчасовий доступ до речей і документів, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено оригінали документів, які стали підставою для перереєстрації 21.03.2024 транспортного засобу марки «Opel» моделі «Vivaro» із державним номерним знаком « НОМЕР_1 » на нового власника.

При огляді вилучених документів, встановлено , що договір купівлі продажу транспортного засобу марки «Opel» моделі «Vivaro» із державним номерним знаком « НОМЕР_1 » укладений між ПП « ОСОБА_9 », код ЄДРПОУ НОМЕР_4 в особі ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_4 .

Додатково допитаний потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що договору комісії №4978/23/1/006791 від 07.12.2023 із ПП « ОСОБА_9 », в особі ОСОБА_10 , метою якого було укладення правочину з продажу належного йому транспортного засобу марки «Opel» моделі «Vivaro» із державним номерним знаком « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_5 він не укладав, особа ОСОБА_10 йому не відома, як і ПП « ОСОБА_9 », З ними потерпілий ніколи не співпрацював та жодних договорів з ними не підписував, за їх допомогою для укладення будь-якого правочину від його імені він не звертався.

Також жодних технічних оглядів стану його транспортного засобу марки «Opel» моделі «Vivaro» із державним номерним знаком « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 він не проводив, комісіонера ОСОБА_11 та членів комісії ОСОБА_11 , ОСОБА_11 він не знає та вперше про них чує. Відповідно в акті технічного стану транспортного засобу він також не підписувався.

Дізнавачем 13.06.2024 у кримінальному провадженні змінено правову кваліфікацію на ч. 4 ст. 358 КК України.

Таким чином під час досудового розслідування установлено, що невідома особа, використовуючи завідомо підроблені документи та надавши їх працівнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 21.03.2024 здійснила перереєстрацію транспортного засобу марки «Opel» моделі «Vivaro» із державним номерним знаком « НОМЕР_1 ».

13.06.2024 року матеріали кримінально провадження №0000188 передано до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, оскільки фактичним місцем вчинення вказаного кримінального правопорушення є м. Тульчин Тульчинського району Вінницької області, що підпадає під юрисдикцію вище вказаного органу.

В подальшому під час проведення досудового розслідування було допитано свідка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка повідомила , що являється волонтерам та часто купує автомобілі військовим, тому 08.12.2023 року до неї зателефонував військовослужбовець та повідомив, що знайшов автомобіль , який продається в м. Тульчині, автомобіль марки «Opel» моделі «Vivaro» із державним номерним знаком « НОМЕР_6 » за грошові кошти сумі 3 500 тис. доларів та вказав, шо продає їх побратим ОСОБА_13 . Вона приїхала до ОСОБА_13 в м. Тульчин , де домовилась про купівлю даного автомобіля та забрала автомобіль передавши кошти 3500 доларів США, отримавши від ОСОБА_13 ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_4 . Через певний час ОСОБА_13 передів їй договір купівлі-продажу на дане авто, у якому було вказано характеристики даного автомобіля та у пункті покупець її анкетні дані. 21.03.2024 року ОСОБА_12 звернулась у сервісного центру м. Тульчин здійснила реєстрацію даного автотранспорту на своє ім`я не підозрюючи жодних незаконних дій із даним авто. Також повідомила, що даний час автомобіль перебуває у користуванні її сина ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , на якому він виконує бойові та службові завдання перебуваючи на посаді командира розвідувального взводу 4мб ОПБр ВЧ НОМЕР_7 на території Донецької області. Наміру продавати дане авто ОСОБА_12 не має так, як було вкладено в ремонт автомобіля біля 80000 (вісімдесят тисяч) гривень та необхідний сину для виконання бойових завдань.

20.05.2025 року винесено постанову про визнання речовим доказом автомобіль марки марки «Opel» моделі «Vivaro» 2005 року випуску, білого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1870 та VIN НОМЕР_2 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Дізнавач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, заявлені вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Власники майна у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленні про день та час розгляду клопотання, відомості про причини своєї не явки до суду не надав.

Неявка сторін кримінального провадження у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. На підставі п. 4 ч. 2 цієї статті, дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно ст. 298 ч.2 КПК України досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 25 КПК.

Відповідно до ст. 300 КПК України, для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони:

підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 168 КПК України можна дійти висновку що вилучені під час огляду речі є предметом даного кримінального правопорушення, а тому являються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до вимог ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 98 ч.1 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що вищевказане майно є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.4 КК України, має значення речового доказу по кримінальному провадженню, для встановлення істини по кримінальному провадженню необхідно провести ряд судових експертиз, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення вказаного клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 40-1, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Т.в.о. начальника СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 11.04.2024 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч.4 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене, в межах кримінального провадження № 0000188 від 11.04.2024 за ст. 358 ч.4 КК України майно, а саме: на автомобіля марки марки «Opel» моделі «Vivaro» 2005 року випуску, білого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1870 та VIN НОМЕР_2 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 , із забороною розпоряджатися будь яким чином (відчужувати, обтяжувати, передавати в заставу, оренду)

Визначити строк дії ухвали в частині щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на Т.в.о. начальника СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Зобов`язати дізнавача СД повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на вищевказане майно.

Слідчий суддя