Справа №523/1574/25
Провадження №1-кп/523/1005/25
УХВАЛА

про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

12 травня 2025 року м. Одеса

Пересипський (Суворовський) районний суд міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_5 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0001391, внесеного до ЄРДР 01.10.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старосілля Саратського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою; неодруженого та офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; не має судимості в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, розглянувши клопотання вказаного прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Пеесипського (Суворовського) районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 12.05.2025 року звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що останній обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, раніше був неодноразово засуджений, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення, офіційно не працевлаштований, а єдиним джерелом його доходів є вчинення злочинів, що свідчить про можливість вчинення останнім іншого кримінального правопорушення, сукупність чого обумовлює на думку сторони обвинувачення, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення).

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, вислухавши заперечення захисника ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_5 на клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Як слідує з матеріалів провадження, ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 19.03.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 17.05.2025 року, включно.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення за попередньою змовою групою осіб.

Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, підсудний ОСОБА_5 на обліку в КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР та КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я ООР» не перебуває; має на утриманні трьох малолітніх дітей; забезпечений місцем проживання на території м Одеси, проте останній в силу ст.89 КК України не має судимості, але раніше притягався до кримінальної відповідальності за тяжкі насильницькі злочини; офіційно непрацевлаштований; обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; під час досудового розслідування протягом 2019-початку 2025 років ухилявся від слідства, у зв`язку з чим 11.10.2019 року був оголошений у розшук; суспільно-корисною працею на час затримання в умовах воєнного стану в Державі та збройної агресії рф проти України не займався.

Сукупність наведених обставин у контексті триваючого судового розгляду кримінального провадження та загрози призначення покарання у разі доведеності провини у кримінальному провадженні, навіть з урахуванням визнання підсудним ОСОБА_5 своєї вини та відшкодуванням завданих потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку, свідчить про певну схильність підсудного до вчинення кримінально-протиправних діянь, доводить існування ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, обумовлює можливість незаконного впливу на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_5 щодо обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованим вказаному підсудному кримінальним правопорушенням, тяжкістю висунутого йому обвинувачення та його наслідками, а ураховуючи запровадження воєнного стану та збройну агресію рф проти України, працівники органу внутрішніх справ задіяні у вжитті заходів з протидії агресії та суттєво обмежені у виконанні своїх повноважень з перевірки житла, під арештом в якому має перебувати особа, та з перевірки питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, тощо.

Наведені обставини за своєю сукупністю підтверджують актуальність встановлених в суді та передбачених ст.177 КПК України ризиків, об`єктивно доводять існування ризику переховування ОСОБА_5 від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, що обумовлює висновок суду про неможливість в теперішній час застосування до підсудного іншого більш м`якого виду запобіжного заходу, який повною мірою забезпечить належне виконання останнім процесуальних обов`язків та дозволить запобігти наведеним ризикам, а відтак з метою дотримання розумності строків судового провадження клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з того, що за ухвалою суду від 19.03.2025 року, підсудному ОСОБА_5 в якості альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, визначено розмір застави у відповідному розмірі, встановленому п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а тому, в разі внесення вказаним підсудним або заставодавцем наведеного в означеній ухвалі суду розміру застави, підсудний має бути звільненим з-під варти з покладенням на нього відповідних обов`язків за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 194, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Продовжити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 40 днів, тобто до 20.06.2025 року, включно.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду від 19.03.2025 року, покласти на підсудного ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі Одеського регіону без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Додатково роз`яснити підсудному ОСОБА_5 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим підсудним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудний звільняється з-під варти.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, також роз`яснити підсудному ОСОБА_5 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підсудного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 20.06.2025 року.

Копії ухвали вручити під розписку підсудному ОСОБА_5 , направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, передбаченому ч.2 ст.392 КПК України.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1