Номер провадження: 11-сс/813/1536/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 15.07.2025 року в кримінальному провадженні №0000211 від 31.03.2025 року, про відсторонення від посади:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, займаючого посаду державного інспектора оперативного відділу №4 управління боротьби з порушенням митних правил Одеської митниці, раніше не судимого.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,

встановив:

В провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000211 від 31.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.

09.07.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України за кваліфікуючими ознаками одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

11.07.2025 року слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про відсторонення ОСОБА_6 від займаної посади державного інспектора оперативного відділу №4 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці, строком на 2 (два) місяці.

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та підозрюваного ОСОБА_6 відсторонено від посади державного інспектора оперативного відділу №4 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці, строком до 15.09.2025 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_6 від посади.

Захисник посилається на необґрунтованість підозри, відсутність ризиків та підстав для відсторонення підозрюваного від займаної посади.

Також захисник зазначає про визначення слідчим суддею строку відсторонення від посади підозрюваного поза межами строку досудового розслідування.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної ухвали від 15.07.2025 року, йому надіслано на електронну пошту17.07.2025 року.

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді оскаржена не була.

До початку судового засідання захисник ОСОБА_5 надіслав клопотання, в якому просив проводити судове засідання без його участі та без участі підозрюваного ОСОБА_6 . Апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Прокурор у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК (далі - КПК) неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За наведених обставин, враховуючи положення ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша статті 404 КПК передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 395 КПК, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Із матеріалів судового провадження та оскарженої ухвали вбачається, що оскаржувана ухвала винесена слідчим суддею 15.07.2025 року, останнім днем на оскарження є 20.07.2025 року (неділя). Апеляційна скарга подана захисником 21.07.2025 року, тобто на наступний робочий день.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга подана захисником в межах строку на оскарження, тому клопотання про поновлення строку є зайвим, а строк на оскарження поновлення не потребує.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України (далі КПК) основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 154 КПК, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Для вирішення питання про відсторонення від посади у відповідності до вимог закону слідчий суддя зобов`язаний перевірити, чи подано слідчим клопотання із додержанням вимог закону та врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, та наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Одна з обов`язкових вимог, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 155 КПК, полягає у необхідності зазначення слідчим у клопотанні обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, у разі відсутності підстав вважати, що перебування особи на конкретній посаді призведе до згаданих наслідків, слідчий суддя не вправі застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, оскільки обмеження прав особи не буде вважатися таким, що здійснено у відповідності до КПК.

Відповідно до ч.1 ст.157 КПК, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного або обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, приймаючи рішення про відсторонення підозрюваного від посади, в цілому врахував зазначені вимоги КПК.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри, відсутність ризиків та підстав для відсторонення підозрюваного від посади, колегія суддів визнає безпідставними, з огляду на таке.

Згідно клопотання, підозрюваний ОСОБА_6 , обіймаючи посаду державного інспектора оперативного відділу №4 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці, за версією органу досудового розслідування, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 на даній стадії досудового розслідування, обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується доказами, долученими до клопотання слідчого.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність правових підстав для відсторонення ОСОБА_6 від займаної посади, оскільки за версією органу досудового розслідування, саме перебування підозрюваного на посаді, сприяло вчиненню злочину, а тому відсторонення підозрюваного від посади на час досудового розслідування, є необхідним для запобігання ризикам перешкоджання останнім досудовому розслідуванню, зокрема можливим спробам знищення або спотворення речей та документів, які є доказами в даному кримінальному провадженні, а також здійснення незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Доводи захисника про необґрунтованість підозри, про ненадання органом досудового розслідування доказів, які б вказували про причетність ОСОБА_6 до інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів визнає неспроможними з таких підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_6 у скоєнні злочину, доведеність чи недоведеність наявності всіх кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність чи відсутність підстав для відсторонення його від посади, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Докази, які долучені до клопотання, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину. Колегія суддів не вбачає передбачених ст.87 КПК підстав для визнання цих доказів недопустимими.

Колегія суддів вважає, що долучені до клопотання слідчого докази, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрюваний ОСОБА_6 ймовірно вчинив інкримінований йому злочин. Ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

За таких обставин, доводи захисника про необґрунтованість підозри є неспроможними.

Доводи захисника про відсутність ризиків, які слугують підставами для відсторонення підозрюваного від посади державного інспектора оперативного відділу №4 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки на даний час не можна виключати, що подальше перебування останнього на посаді може завадити завершенню виконання завдань досудового розслідування.

Таким чином, апеляційний суд вважає доведеною наявність правових підстав для відсторонення ОСОБА_6 від посади.

Колегія суддів приймає до уваги, що на теперішній час досудове розслідування завершено, зокрема виконуються вимоги ст.290 КПК, тому доцільність подальшого відсторонення обвинуваченого від посади буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.158 КПК, а сторона захисту не позбавлена можливості надати суду документи на підтвердження доводів щодо відсутності підстав для подальшого відсторонення обвинуваченого від посади, або зміни обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків.

Разом з тим, апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи захисника стосовно недотримання слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону в частині визначеного строку дії ухвали про відсторонення підозрюваного від посади, оскільки слідчий суддя визначив строк дії ухвали поза межами строку досудового розслідування, який спливає 09.09.2025 року.

Вказані обставини є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та постановлення апеляційним судом нової ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого про відсторонення підозрюваного ОСОБА_6 від посади підлягає задоволенню частково.

Оскільки в клопотанні слідчого ставилося питання про відсторонення підозрюваного ОСОБА_6 від посади строком на два місяці, а строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженню закінчується 09.09.2025 року, з урахуванням положень ст.ст. 132, 154 КПК України, строк дії ували апеляційного суду становить до 09.09.2025 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.154, 157, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 15.07.2025 року, якою відсторонено від посади підозрюваного ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000211 від 31.03.2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про відсторонення від посади ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України задовольнити частково.

Відсторонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади державного інспектора оперативного відділу №4 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці строком до 09.09.2025 року.

Строк дії ухвали апеляційного суду становить до 09.09.2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4