справа № 619/3726/25
провадження № 1-кп/619/444/25
ВИРОК

Іменем України

30 липня 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000095 від 23.06.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Вільшани Харківської області, громадянина України, працюючого, однак офіційно не працевлаштованого, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітніх синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 02.12.2024 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 342 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_6

обвинувачений - ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 21.06.2025 о 13 год 45 хв перебував у центрі селища Вільшани Харківського району Харківської області на вулиці Центральній поблизу будинку № 2, де після надання йому медичної допомоги працівниками бригади екстреної медичної допомоги біля спеціалізованого автомобіля марки «АВТОСПЕЦПРОМ», модель «АСПА.941157.025.03», державний номер НОМЕР_1 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моралі, бажаючи самоутвердитися та протиставити себе іншим громадянам, суспільству, діючи з особливою зухвалістю, без причини, у присутності сторонніх осіб почав наносити удари руками та ногами по транспортному засобу екстреної медичної допомоги, навмисно пошкодивши його, власником якого є КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», при цьому супроводжував свої дії публічними нецензурними висловлюваннями, демонструючи відверту зневагу до суспільних норм. Відповідно до висновку експерта від 24.06.2025 вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «АВТОСПЕЦПРОМ» «АСПА. 94157.025.03», д.н.3. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , 2021 року випуску, в результаті пошкодження, станом на 21.06.2025 становить 21422,42 грн.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив факт і обставини його вчинення, так, як це зазначено вище та зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу.

Водночас судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні зазначеного злочину доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує, що відповідно ст. 12 КК України вчинене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, обставину, що пом`якшує покарання, дані про особу винного, а саме те, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується як особа, скарг на яку від мешканців Вільшанського старостинського округу до Солоницівської селищної ради не надходило, конкретні обставини вчинення кримінального проступку, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочини та попередження нових злочинів.

За таких обставин справи, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини 1 статті 296 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 71 КК України визначено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Отже, передумовою застосування судом положень ст. 71 КК є факт вчинення особою нового кримінального правопорушення до повного відбуття покарання за попереднім вироком, точний вид та розмір якого суд має встановити й зазначити у своєму рішенні.

Висновок щодо застосування цієї норми права, обов`язковий для врахування іншими судами в силу ч. 6 ст. 13 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 6 грудня 2021 року (справа № 243/7758/20, провадження № 51-113кмо21). Як виснувала вказана палата, для застосування закріплених у ч. 1 ст. 71 КК правил призначення покарання за сукупністю вироків законодавець визначає сукупність двох обов`язкових умов, що мають бути встановлені в їх нерозривній єдності:

перша стосується моменту вчинення нового кримінального правопорушення засудженим - «після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання» за попереднім вироком;

друга - наявності невідбутої частини покарання (основного та/або додаткового) за попереднім вироком на момент призначення судом покарання за новим вироком.

Відсутність хоча б однієї з указаних умов виключає можливість застосування положень ч. 1 ст. 71 КК під час вирішення питання про призначення покарання за новим вироком.

ОСОБА_3 засуджений згідно вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2024 за ч. 2 ст. 342 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, після постановлення вироку Червонозаводським районним судом м. Харкова від 02.12.2024, але до повного відбуття покарання, отже, при призначенні остаточного покарання підлягають застосуванню положення ст. 71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Згідно з п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Постановою дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 25.06.2025 визнано речовим доказом компакт диск DVD-R з серійним номером МАР627DС03080434, який залишено на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, речовий доказ підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Згідно зі ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 24.06.2025 №СЕ-19/121-25/16162-АВ в сумі 3565,60 грн.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2024, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 24.06.2025 №СЕ-19/121-25/16162-АВ в сумі 3565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Речовий доказ: компакт диск DVD-R з серійним номером МАР627DС03080434, який знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1