Справа № 519/277/23
Провадження № 1-кп/519/20/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2025 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про призначення семантико-текстуальної експертизи, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 13.10.2022 за № 0000478 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Південного міського суду Одеської області знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 під час судового розгляду звернувся із клопотаннями про залучення експерта, яке обґрунтовано тим, що під час дослідження судом доказів сторони обвинувачення, встановлено, що сторона обвинувачення, окрім інших, посилається як на ключові докази доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину на Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «аудіоконтролю» за 24.10.2022 стосовно ОСОБА_4 та на Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «аудіоконтролю» за 25.10.2022 стосовно ОСОБА_4 , які фактично є протоколами огляду та прослуховування звукозаписів досліджуваних розмов із текстовим відтворенням їх змісту стенограмами, оформленими відповідно до процесуальних вимог.

Під час дослідження в судовому засіданні вищеназваних Протоколів, через розбіжності трактування сторонами їх семантичного змісту, сторона захисту наполягає на проведенні семантико-текстуальної експертизи усного мовлення.

Вищевказані клопотання сторона захисту підтримала в судовому засіданні та просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення вищевказаних клопотань, вважала їх необґрунтованим та безпідставними.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого, за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Частина 2 ст. 242 КПК України передбачає випадки, коли проведення експертизи є обов`язковим. Так, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3)визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Відповідно до статей 7, 8 Закону України "Про судову експертизу" та з метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості проведення судових експертиз Міністерством юстиції України наказом № 53/5 від 08 жовтня 1998 року затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

В своєму клопотанні захисник просить експерта надати відповідь чи міститься в текстах Протоколів висловлювання, виражені у формі пропозиції або спонукання до надання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття суддею позитивного судового рішення ?; Чи містяться в текстах Протоколів висловлювання, виражені у формі пред`явленням майнової вимоги(грошових коштів) ? Якщо так, то до яких саме дій ?; Чи містяться в текстах Протоколів висловлювання, виражені у формі погрози щодо вчинення певних дій ? Якщо так, то до яких саме дій ?

Згідно з пп. 2.1.2 Інструкції, про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, семантико-текстуальною експертизою вирішуються завдання із встановлення змісту понять, лексичного значення слів або словосполучень, використаних у наданих на дослідження текстах або усних повідомленнях (за їх текстовими відтвореннями), їх стилістичної забарвленості, смислового навантаження, характеру інформації, що міститься в них (чи може така інформація розглядатися як образлива, чи містить вона загрозу конкретній особі (особам) тощо), тобто вирішення питань мовленнєвого характеру, не пов`язаних із встановленням фактичних даних про автора. Висновок експерта за результатами таких досліджень не повинен бути про правову кваліфікацію, а є констатацією об`єктивного змісту тексту з позиції спеціальних знань у галузі семантико-текстуальних експертних досліджень.

Експерт у галузі семантико-текстуальної експертизи, не виходячи за межі своїх спеціальних знань (базових та отриманих під час спеціальної підготовки), відповідає на питання про наявність чи відсутність висловлювань, які містять заклики до певних дій (вказується, яких саме дій), погрозу, пропозицію, обіцянку або надання, прийняття, спонукання до надання будь-якої вигоди (вказується, яких саме дій) тощо на основі спеціальних знань у галузі мовознавства. Висновок експерта за результатами таких досліджень не є правовою кваліфікацією, а є констатацією об`єктивного змісту тексту з позиції спеціальних знань у галузі семантико-текстуальних експертних досліджень.

На відміну від експерта, суд, здійснюючи тлумачення висловлювань, які зафіксовані у протоколах НС(р)Д, з`ясовує їх зміст не лише з урахуванням протоколів НС(р)Д, де відображено відповідне спілкування, а й з урахуванням інших доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження. Більш того, мовленнєва компетенція суду в повному обсязі дозволяє здійснювати тлумачення зафіксованих в ході проведення НС(р)Д висловлювань без наявності спеціальних знань у галузі філології.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що вирішення питань, які ставляться стороною захисту у клопотанні експертам, не потребують спеціальних знань та можуть бути оцінені судом при ухваленні остаточного рішення.

Керуючись статтями 332, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про призначення семантико-текстуальної експертизи.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Дата складання повного тексту ухвали та її оголошення 19.08.2025 о 16.30 год.

Суддя ОСОБА_6