Провадження №: 1-кп/336/1262/2025
УХВАЛА

16 липня 2025 м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000365 від 08 березня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, українця, громадянина України, не одружений, маючий на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОК «СХІД», навідник кулеметного взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону, солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.06.2025 в провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження, що зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000365 від 08 березня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Прокурор в судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Заявив, що підстав для закриття, зупинення провадження не вбачається. У справі є всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, обвинувальний акт складено відповідно до норм кримінального процесуального законодавства. Вважає за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Також прокурор вважав, що судове провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Потерпіла до суду не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутність.

Захисник та обвинувачений не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думки учасників судового провадження по викладених у ст.315 КПК України питаннях, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, клопотання сторони обвинувачення, потерпілої, захисника та обвинуваченого, обговоривши їх у підготовчому судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

Кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя. Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами чинного КПК України. Підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст.284 КПК України, для закриття кримінального провадження чи для направлення клопотання для визначення підсудності, а також для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України не встановлено.

Суд дійшов висновку про можливість призначення кримінального провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Кримінальне провадження необхідно здійснювати суддею одноособово.

Крім того, в судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання, в якому просив суд продовжити відносно обвинуваченого термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване наступним:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не погашена у встановлений законом порядку, на шлях виправлення і перевиховання не став та скоїв аналогічний злочин за наступних обставин:

Так, 26.02.2025, у період часу з 17 години 00 хвилин по 22 годину 30 хвилин перебуваючи у будинку за адресою : АДРЕСА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України №26/2025 від 14.01.2025, розуміючи, що його злочинні дії носять таємний характер, реалізуючи свій злочинний умисел взяв зі столу та з сумки два телефони: мобільний телефон Xiaomi Redmi 10 IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 в корпусі синього кольору та мобільний телефон Xiaomi Redmi 10 IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 в корпусі синього кольору, які належать ОСОБА_7 , після чого, утримуючи із собою викрадене майно, поїхав з місця вчинення злочину, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду, сума якої, відповідно до висновку експерта, становить 9880 гривень 39 копійок.

Було вручене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 185 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Ризик, передбачений п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 стійкі соціальні зв`язки у м. Запоріжжі ні з ким не підтримує, офіційного джерела доходів не має. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та можливість притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може виїхати за межі м. Запоріжжя, тим самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що спричинить перешкоди до проведення повного, швидкого та всебічного досудового розслідування та судового розгляду.

Ризик, передбачений п.п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що, аналізуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено, що останній з 2004 року постійно вчиняє злочини саме корисливого характеру, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, остання судимість ОСОБА_5 не була погашена у встановлений законом порядок та строк, через вчинення ним нового злочину, що свідчить про те, що ОСОБА_5 схильний до вчинення тяжких злочинів, у тому числі з корисливою метою, для отримання прибутку, а з урахуванням того, що у останнього відсутнє постійне офіційне джерело доходів та він знаходиться у самовільному залишенні частини це свідчить про те, що вчинення корисливих злочинів є постійним шляхом заробітку ОСОБА_5 .

Окрім того, стосовно ОСОБА_5 неодноразово застосовувались запобіжні заходи, у тому числі тримання під вартою, проте останній все одно знову вчиняє корисливі злочини, що говорить про те, що він на шлях виправлення та перевиховання не став.

З урахуванням вивчення особистості обвинуваченого ОСОБА_5 , а також його репутації, аналізуючи факти скоєних ним кримінальних правопорушень відносно потерпілої сторони, встановлено, що підозрюваний постійного, офіційного джерела прибутку не має, знаходиться у самовільному залишенні частини, неодноразово вчиняв злочини майнового характеру, що дає достатні підстави вважати, що знаходячись на свободі, підозрюваний вчинить інші кримінальні правопорушення (злочини), що також є одним з ризиків невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за скоєння корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв злочин проти власності.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , скоїв тяжкий злочин, за який Кримінальним Кодексом України передбачено покарання, у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі. Враховуючи те, що підозрюваний не має офіційного джерела доходу, знаходиться у самовільному залишенні частини, раніше неодноразово судимий за скоєння тяжких злочинів, веде асоціальний спосіб життя, що свідчить про наявність таких ризиків, як переховування від органів досудового розслідування/суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням вивчення особистості ОСОБА_5 , а також його репутації, аналізуючи факти скоєних ним кримінальних правопорушень відносно потерпілих встановлено, що підозрюваний постійного, офіційного джерела прибутку не має, знаходиться у самовільному залишенні частини, неодноразово вчиняв злочини, що дає достатні підстави вважати, що знаходячись на свободі, підозрюваний вчинить інші кримінальні правопорушення (злочини), що також є одним з ризиків невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків

Спосіб життя обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме систематичне скоєння корисливих кримінальних правопорушень, самовільне залишення військової частини, принципове ігнорування встановлених норм моралі в суспільстві, свідчать про неможливість забезпечення більш м`якими запобіжними заходами мети їх застосування, а саме запобіганню ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити нове корисне кримінальне правопорушення. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з наступних підстав:

Особисте зобов`язання неможливо застосувати у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий корисливий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку з чим будучи особою, яка раніше відбувала покарання у вигляді позбавлення волі, з метою переховування від органу досудового розслідування, суду може не дотриматись обов`язків, покладених у випадку обрання вказаного запобіжного заходу, адже з метою уникнення кримінального покарання, підозрюваний чітко усвідомлюватиме, що в разі недотримання ним належної процесуальної поведінки та невиконання покладених обов`язків, особисті ризики для нього мінімальні, а наслідки вжиття ним відповідних заходів явно превалюватимуть над ним у разі досягнення мети уникнення від покарання.

Особиста порука на адреси слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного.

Застава з урахуванням того, що ОСОБА_5 офіційно непрацевлаштований, не має постійного джерела доходу, вчинив корисливий злочин, підозрюваний позбавлений можливості внести заставу, або не виключено, що грошові кошти в якості застави будуть внесені останнім можуть бути отримані ним злочинним шляхом, тобто цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

Домашній арешт беручи до уваги, що ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, до останнього неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними матеріалами;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого ОСОБА_5 не є неповнолітнім або особою похилого віку, хронічні захворювання, інвалідності відсутні;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців ОСОБА_5 не має дружини, батьків, дітей у м. Запоріжжі;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання - ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, постійного місця проживання не має, офіційного місця роботи не має, самостійно залишив військову частину;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого офіційного джерела доходу не має;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого ОСОБА_5 раніше судимий;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше вчиняв злочини під час іспитового строку;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення Повідомлення про підозру у інших злочинах у ОСОБА_5 відсутні;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини розмір шкоди не має характер великих або особливо великих розмірів;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї неодноразово судимий за вчинення корисливого злочину, доступ до зброї відсутній.

Враховуючи викладене, прокурор просить суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його в Державній установи «Запорізький слідчий ізолятор».

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Обвинувачений, позицію якого підтримав захисник, не заперечували проти клопотання.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. У справі «Сергій Волосюк проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зі спливом певного часу тяжкість злочину, в якому особа підозрюється чи обвинувачується, як єдина підстава тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може бути достатньою.

Положеннями ч.4 ст.199 КПК України, визначено, що суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що згідно обвинувального акту останній обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом України про кримінальну відповідальність може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, особистість обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, будучи звільненим від відбуття покарання умовно достроково, знову вчинив корисливий злочин. Також суд враховує, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, зможе впливати на потерпілу чи свідків цього кримінального провадження, з метою зміни їх показань задля уникнення кримінальної відповідальності.

Суд зазначає, що ризик впливу на потерпілого та свідків залишається на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та свідків та дослідження їх судом. Потерпіла та свідки у даному кримінальному провадженні не допитані.

Отже, ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли, а інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, доказів, які б спростовували наявні ризики та вказані обставини, стороною захисту суду не надано та не зазначено про їх існування.

Також суд враховує лист Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», в якому вказано, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, тому є всі підстави для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому.

Відповідно до ч.3ст.183КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 20-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3, 4 ст.183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на обвинувачену такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками, не відвідувати заклади громадського харчування та розважальні заклади.

Керуючись ст. 27, 76-178, 182-184, 193-197, 314, 331, 369-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000365 від 08 березня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на 23 липня 2025 року на 11 годину 00 хвилин.

Розглядати кримінальне провадження суддею одноособово.

Проводити відкрите судове засідання за участю прокурора, потерпілої, захисника, обвинуваченого, свідків.

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, на строк 60 днів, а саме з 16.07.2025 по 13.09.2025 включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити ОСОБА_5 заставу, в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками, не відвідувати заклади громадського харчування та розважальні заклади.

Вказані обов`язки у разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 на строк не більше двох місяців.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Викликати для участі в судовому засіданні прокурора, потерпілу, захисника, обвинуваченого.

Повний текст ухвали буде оголошено 16.07.2025 о 12 год. 00 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1