Справа № 626/2024/25
Провадження № 1-кп/626/260/2025
БЕРЕСТИНський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

16 липня 2025 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 09.04.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Старовірівка Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, військовослужбовця ЗСУ - командира бойової машини військової частини НОМЕР_1 , виключеного із списків особового складу військової частини на підставі наказу № 344 від 24.04.2025 року, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 10.07.2024 року Ленінський районним судом м.Харкова за ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 після отримання підробленого бланка посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видано 25.01.2025 року ТСЦ 8041 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , з категорією на право керування «В», усвідомлюючи, що він порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами» № 340 від 08.05.1993 року, почав свідомо використовувати завідомо підроблений документ - бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видане 25.01.2025 року ТСЦ 8041 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , з категорією на право керування «В» у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом.

09.04.2025 року близько 14 години 00 хвилин на стаціонарному посту патрульної поліції, що розташований на 87 км автодороги зі сполученням «Харків-Берестин-Перещепине-Дніпро» працівниками поліції Берестинського РВП ГУНП в Харківській області під час застосування превентивних поліцейських заходів було зупинено автомобіль марки «Daewoo Sens» під керуванням ОСОБА_3 для перевірки документів.

Під час перевірки документів ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на законну вимогу працівників поліції надав, тим самим використав, завідомо підроблений документ - бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видане 25.01.2025 року ТСЦ 8041 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , з категорією на право керування «В».

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-25/9553-Д за результатами проведення судової технічної експертизи документів від 21.04.2025 року встановлено, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 25.01.2025 року ТСЦ 8041 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , з категорією на право керування «В» не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини скоєного ним кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, яке передбачене ч. 1 ст. 394 КПК України, та у присутності захисника ОСОБА_4 надав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, за його відсутності.

Ухвалою суду від 30 червня 2025 року за клопотанням прокурора відповідно до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.

Обвинуваченим ОСОБА_3 надано письмову заяву, в якій останній зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України він беззаперечно визнає, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також у заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин; він обізнаний у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтверджено підписом в заяві обвинуваченого захисником ОСОБА_4 .

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю, дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При дослідженні даних, що характеризують особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України в період іспитового строку за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 10.07.2024 року, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг на нього не надходило, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, його ставлення до наслідків скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу, оскільки вважає, що таке покарання є необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 10.07.2024 року ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України ОСОБА_3 вчинив 09.04.2025 року, тобто в період дії іспитового строку, встановленого вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 10.07.2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд зобов`язаний призначити йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При цьому за вимогами ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Верховний Суд неодноразово наголошував у постановах про те, що положення ч. 3 ст. 72 КК прямо вказують на необхідність застосування вимог статей 70, 71 КК щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та за сукупністю вироків, оскільки передбачають не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань під час призначення їх за сукупністю кримінальних правопорушень або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

У разі засудження особи за кримінальне правопорушення, вчинене у період іспитового строку за попереднім вироком, визначеним у порядку ст.75 КК України, та призначення покарання, яке згідно із ч. 3 ст. 72 КК за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги ст. 71 КК і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком і покарання за новим вироком та ухвалює рішення про їх самостійне виконання.

Отже, покарання ОСОБА_3 слід призначати із застосуванням ст.71, ч.3 ст.72 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на підставі ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого, з якого стягнути на користь держави 2674 гривні 20 копійок.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 10.07.2024 року у вигляді 3 років позбавлення волі та з урахуванням ч. 3 ст. 72 КК України остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та 3 (трьох) років позбавлення волі, вказані покарання виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази - підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 25.01.2025 року ТСЦ 8041 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 ; електронний носій інформації - DVD-RW диск «Verbatim» (4.7 GB/120 MIN, 4х speed), який містить файл відеозапису з портативного відеореєстратора, закріпленого на форменому одязі поліцейського ВРПП Берестинського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 2674 гривні 20 копійок.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідності до частини 1статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя