Справа № 758/8370/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Подільського районного суду м. Києва із скаргою. Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, вказана скарга викладена недержавною мовою, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У рішеннях Конституційного Суду України № 10-рп/99 та 1-р/2021 зазначено, що українська мова, як державна, є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 10, п. 4 ч. 1 ст. 92 Конституції України, застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається виключно законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, а в ч. 6 ст. 13 цього Закону вказано, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. Частинами 1, 2 ст. 14 передбачено, що в судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому за змістом ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

У частині 1 ст. 29 КПК теж регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Передбачена чинним законодавством України вимога щодо подання документів українською мовою не є перешкодою у доступі до правосуддя та не звужує права учасників провадження за мовною ознакою, оскільки процесуальним законодавством гарантовано право учасників провадження щодо користування ними в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою вони володіють.

Якщо та чи інша особа не володіє мовою судочинства, то вона може скористатися послугами перекладача для перекладу своїх скарг, клопотань, інших процесуальних документів.

За таких обставин викладення скарги недержавною мовою є перешкодою у виконанні судом своїх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022року (справа №521/12324/18), та у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2025 року (справа 3372/2878/21).

Зважаючи на те, що скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 викладена мовою, відмінною від мови судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості відкрити провадження за скаргою, а тому наявні підстави для повернення її заявнику.

Керуючись ст. 29, 303 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повернути заявникам.

Ухвала може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1