УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 (участь якого забезпечена шляхом відеоконференції),

заявника - ОСОБА_4 (участь якого забезпечена шляхом відеоконференції),

представника заявника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від 25.06.2025 у кримінальному провадженні №0001378 від 22.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК України, про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від 25.06.2025 у кримінальному провадженні №0001378 від 22.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК України, про відмову у визнанні потерпілим.

Скаргу мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001378 від 22.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК України.

Так, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 55 КПК України, подав до Офісу Генерального прокурора України заяву про залучення особи до кримінального провадження № 0001378 від 20.02.2023 як потерпілого.

В подальшому, адвокат ОСОБА_5 04.07.2025 отримав від Офісу Генерального прокурора лист від 26.06.2025, з якого йому стало відомо що постановою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від 25.06.2025 у задоволенні його клопотання було відмовлено.

Водночас, на переконання адвоката вказане рішення є необґрунтованим та передчасним, а тому просив слідчого суддю його скасувати.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , та заявник ОСОБА_6 скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити та скасувати постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 заперечували щодо задоволення скарги, оскільки, на його думку, вказана постанова є обґрунтованою.

Слідчий суддя, заслухавши доводи адвоката ОСОБА_5 , заявника ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про наступне.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001378 від 22.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК України.

Так, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 55 КПК України, подав до Офісу Генерального прокурора України заяву про залучення особи до кримінального провадження № 0001378 від 20.02.2023 як потерпілого.

В подальшому, адвокат ОСОБА_5 04.07.2025 отримав від Офісу Генерального прокурора лист від 26.06.2025, з якого йому стало відомо що постановою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від 25.06.2025 у задоволенні його клопотання було відмовлено.

Прокурор у постанові послався на те, що вказана заява є необгрунтованою, не містить у собі підстав для задоволення. Також прокурор у своїй заяві постанові зазначає, що у вказаній заяві йде мова про господарські вілносини ОСОБА_4 з ПАТ «ДМК «Таврія», які не пересікаються із кримінальним правопорушенням, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Проте, такий висновок прокурора є передчасним і таким, що не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001378.

При цьому, всупереч положенням ст.110 КПК України, вказана постанова прокурора не містить достатніх відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено належних мотивів на спростування доводів адвоката ОСОБА_5 зазначених у заяві, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що ч. 5 ст. 55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

В той же час, прокурором в постанові зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що ОСОБА_4 не було завдано шкоди.

Враховуючи вищевикладене, постанова прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від 25.06.2025 у кримінальному провадженні №0001378 від 22.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК України, про відмову у визнанні потерпілим, підлягає скасуванню, а скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 91, 93, 110, 303, 306, 307, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від 25.06.2025 у кримінальному провадженні №0001378 від 22.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК України, про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити.

Скасувати постанову прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від 25.06.2025 у кримінальному провадженні №0001378 від 22.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК України, про відмову у визнанні потерпілим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1