Справа №567/2014/24
Провадження №1-кс/567/126/25
У Х В А Л А

23.06.2025 м. Острог

Слідчий суддя Острозького районного суду Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

старшого слідчого СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Оженин Острозького району Рівненської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не судимого

встановив:

старший слідчий СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Клопотання погоджено з прокурором та мотивовано наступним.

За матеріалами клопотання, згідно наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону №308-ос від 03.06.2021 солдата ОСОБА_5 , призваного на строкову військову службу, який прибув із військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби, зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 18.07.2023 №623-ОС солдата ОСОБА_5 , призначено патрульним (за рахунок посади інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія) відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип В), по другому тарифному розряду, він вважається таким, що посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Згідно зі ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України "Про оборону України", ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 2 ст.5 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" №2102-ІХ від 24.02.2022, введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діяв станом на жовтень 2023 року.

Будучи військовослужбовцем строкової військової служби Державної прикордонної служби України солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст.11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Проте, солдат ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 07.09.2023 №514-ВВ солдату ОСОБА_5 , патрульному (за рахунок посади інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія) відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип В), надано частину щорічної основної відпустки тривалістю 16 календарних днів (15 днів - основна відпустка, 01 день - час, необхідний для проїзду до місця проведення відпустки та назад), з 20.09.2023 по 05.10.2023, яку вибув проводити за місцем свого проживання у село Оженин Рівненського району Рівненської області.

Однак, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби Державної прикордонної служби України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, за відсутності поважних причин, близько 08 год. 00 хв. 06.10.2023, перебуваючи за місцем свого проживання у с.Оженин Рівненського району Рівненської області, не з`явився на службу із щорічної відпустки у розташування Відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " НОМЕР_1 прикордонного загону, що у АДРЕСА_3 , а натомість залишився за місцем свого проживання у с.Оженин Рівненського району Рівненської області, де почав проводити службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

29.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що через покарання, яке йому загрожує, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, за місцем реєстрації він не проживає, під час досудового розслідування не завжди з`являвся до слідчого за його викликами (повістками), не бажає продовжувати військову службу та припинити вчинення кримінального правопорушення, оскільки до військової частини не повернувся по даний час.

Вказує, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, шляхом домовленостей зможе впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є з ними військовослужбовцями однієї військової частини.

Окрім того вказує, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, розуміючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може умисно вчинити самокалічення або симулювати хвороби, підробивши для цього відповідні документи, оформлювати документи щодо набуття ним інвалідності або опікунства над непрацездатними особами, щоб не перебувати в умовах ізоляції від суспільства.

Зазначає, що ОСОБА_5 до розташування будь-якої військової частини на даний час не повернувся, до виконання обов`язків військової служби не приступив, ухиляється від служби понад 2 роки.

З метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджанні кримінальному правопорушенні іншим чином, перешкоджання продовження вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення вважає доцільним застосувати вищевказаний запобіжний захід.

В судовому засіданні старший слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав та доводів, викладених у ньому та просять застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що наміру продовжувати військову службу на даний час та до досягнення 25-річного віку не бажає. Водночас вказав, що неодноразово звертався до військової частини з рапортами про повернення до військової служби, однак на даний час вказане питання не вирішене. Вважає, що після позитивного вирішення цього питання має бути звільненим зі строкової військової служби.

Підтвердив в судовому засіданні, що не повернувся до військової частини після надання йому відпустки, залишившись зі своєю дівчиною, яка на даний час є його дружиною і на даний час вони виховують малолітню дитину. Зазначає, що необхідності у триманні його під вартою немає, оскільки він повинен забезпечувати свою сім`ю, постійно з`являється за викликами слідчого, наміру залишити своє місце проживання з метою ухилення від слідства чи суду не має, не перешкоджатиме проведенню слідства шляхом впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Додатково пояснив, що протягом відсутності у військовій частині за зареєстрованим місцем проживання не перебував, а проживав в АДРЕСА_2 разом зі своєю дружиною. Водночас, зазначив, що йому було відомо, що працівники поліції декілька разів відвідували будинок за його зареєстрованим місцем проживання в с.Оженин, однак вважає, що вони його не розшукували, а лише цікавились у його матері про те, чи він живий.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

З витягу з кримінального провадження вбачається, що в провадженні СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000438 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

29.05.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: повідомленням про кримінальне правопорушення від 30.10.2023, наказом №2018-АГ від 09.10.2023; наказом №308-ос від 03.06.2021, наказом №603-ос від 18.07.2023, наказом №514-ос від 07.09.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.03.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.03.2024, іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що зібрані органом досудового розслідування докази, на даному етапі досудового розслідування, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

Метою застосування запобіжного заходу є запобігання ризикам, визначеним в ст.177 КПК України.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, він є особою, яка знаючи про його розшук підрозділом Національної поліції, за місцем реєстрації не проживав, що вказує на те, що він з метою уникнення від кримінальної відповідальності може покинути своє місце проживання.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що свідками у вказаному кримінальному провадженні є військовослужбовці прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " НОМЕР_1 прикордонного загону, куди ОСОБА_5 протягом 2 років не повертався.

Будь-яких достатніх доказів того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні старшим слідчим не надано.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що свідки у вказаному кримінальному провадженні уже допитані.

У зв`язку з цим слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, відсутній.

Звертаючись до суду з вказаним клопотанням старший слідчий вказує про те, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, розуміючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може умисно вчинити самокалічення або симулювати хвороби, підробивши для цього відповідні документи, оформлювати документи щодо набуття ним інвалідності або опікунства над непрацездатними особами, щоб не перебувати в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому старшим слідчим жодного доказу на підтвердження вказаних фактів не зазначено та не надано.

Водночас, слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки з матеріалів, долучених до клопотання встановлено, що ОСОБА_5 на даний час продовжує ухилятися від проходження військової служби, а отже продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано, що прокурором та старшим слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Частиною 8 ст.176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України, тобто тримання під вартою.

За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, за наявності ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, застосування до нього іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, є неможливим.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя, врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та зважаючи на вимоги ч.8 ст.176 КПК України, якою визначено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України, тобто тримання під вартою, вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою та вважає, що даний запобіжний захід є співрозмірним з тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного, є виправданим та достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, а тому виправдовує таке втручання у його права та інтереси.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, зважаючи на вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, то слідчий суддя підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженню не вбачає.

Керуючись ст.176-178, 183, 193-196, 369-372 КПК України

ухвалив:

клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор", в межах строку досудового розслідування - до 29.07.2025, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з 17 год. 00 хв. 23.06.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 24.06.2025.

Слідчий суддяОСОБА_1