Справа № 577/4910/25
Провадження № 1-кп/577/450/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2025 року
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дептівка, Конотопського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 08.11.2024 року за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду;
у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,-
встановив:
08.11.2024 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду.
На підставі до ст. 59-1 КК України на ОСОБА_4 покладено обов?язки: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
ОСОБА_4 26.12.2024 року роз?яснено порядок та умови відбуття покарання у виді пробаційного нагляду, те, що згідно ст. 49-3 КВК України систематичним невиконанням засудженим обов?язків, передбачених статтею 49-1 цього Кодексу, або вчинення адміністративних правопорушень, зникнення з місця проживання, створення умисних перешкод для функціонування електронного засобу контролю та нагляду, роз?яснена кримінальна відповідальність за ухилення від пробаційного нагляду, передбачена ч. 3 ст. 389 КК України, про що відібрана відповідна підписка.
Постановою від 26.12.2024 року встановлено дні явки на реєстрацію (реєстрації), відповідно до яких засуджений ОСОБА_4 зобов?язаний з?являтися на реєстрацію до Конотопського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області і призначено йому дні явки перший, другий та третій вівторок кожного місяця.
Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_4 роз?яснено порядок відбуття покарання та відповідальність за ч.3 ст.389 КК України, останній вчинив за час відбування покарання чотири адміністративні правопорушення.
Так, в порушення обов?язків, визначених ч. 4 ст. 49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України ОСОБА_4 26.02.2025 року та 10.03.2025 року вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 187 КУпАП України та був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою від 21.03.2025 року, у зв?язку з чим 20.05.2025 року ОСОБА_4 було винесено попередження. Крім цього, 08.04.2025 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 178 КУпАП України та був 23.04.2025 року притягнутий до адміністративної відповідальності.
23.07.2025 року ОСОБА_4 письмово попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Також, 04.06.2025 року ОСОБА_4 знову вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст. 187 КУпАП України, у зв?язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності. ОСОБА_4 05.08.2025 року письмово попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
У поясненні засуджений ОСОБА_4 вказав, що він дійсно вчиняв на момент пробаційного нагляду адміністративні правопорушення та був ознайомлений, що несе за свої дії кримінальну відповідальність.
Засуджений ОСОБА_4 під час відбування покарання у виді пробаційного нагляду вчинив чотири адміністративні правопорушення, що відповідно до ч. 3 ст. 49-3 КВК України є систематичним невиконанням засудженим обов?язків, передбачених статтею 49-1 цього Кодексу, тобто ухиленням від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, у суду відсутні сумніви в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого.
З`ясувавши думки учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого. Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 3 ст. 389 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесене до проступку.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не відбув покарання у виді пробаційного нагляду, вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься, до кримінального проступку, має зареєстроване й постійне місце проживання, перебуває на обліку у лікаря-нарколога у зв`язку із епізодичним вживанням канабіноїдів, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується типово, вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, дійсно щиро розкаявся, усвідомив свій негативний вчинок і запевнив не повторювати протиправну поведінку в майбутньому.
При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи всі ці обставини, а також виходячи з принципів індивідуалізації і співмірності заходів примусу характеру вчинених дій, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді у виді обмеження волі, в межах санкції ч.3 ст.389 КК України.
Враховуючи вищевикладене, оскільки кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_4 до повного відбуття покарання, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.11.2024р. за ч.1 ст. 309 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду, остаточне покарання слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України із застосуванням п.5 ч. 1 ст. 72 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.11.2024 року.
Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.
Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 389 КК України і призначити покарання у виді 1 ( одного) року обмеження волі.
Згідно ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.11.2024 року - 01 (один) місяць пробаційного нагляду, що у відповідності зі ст. 72 КК України відповідає 1 (одному) місяцю обмеження волі і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 01 (одного) року 01 (одного) місяця обмеження волі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Строк відбуття покарання у виді обмеження волі рахувати з дня постановки на облік ОСОБА_4 у виправному центрі.
Вирок, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1