Провадження №: 1-кп/752/2226/25
У Х В А Л А

15.08.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (ВКЗ),

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

під час проведення у залі судового засідання у місті Києві відкритого підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0001220за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Богуслав Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Голосіївським районним судом міста Києва проводиться розгляд кримінального провадження № 0001220, відомості про яке внесено 21.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) в особливо великих розмірах), ч. 2 ст. 209 КК України (набуття, володіння, використання, розпоряджання майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочинів з таким майном, з метою маскування походження такого майна, вчинене особо, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, вчинене у великому розмірі) на стадії підготовчого судового засідання на підставі обвинувального акта, затвердженого прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 09.05.2025, який надійшов разом з реєстром матеріалів досудового розслідування та цивільними позовами ОСОБА_7 і ОСОБА_9

15.08.2025 прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 діб з визначенням застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків за ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з виступом прокурора, запобіжний захід спрямований на усунення ризику переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

У тексті самого клопотання вказується про те, що ОСОБА_4 висунуто обґрунтоване обвинувачення у вчиненні умисних тяжких злочинів проти власності, а також тяжкого злочину у сфері господарської діяльності, зібрані органом досудового розслідування докази у своїй сукупності є вагомими і доводять вину у вчиненні інкримінованих діянь. Зокрема прокурор вказав на зміст заяв про вчинення кримінального правопорушення потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , показання потерпілих та свідків, протокол одночасного допиту свідка ОСОБА_11 і ОСОБА_4 , протокол обшуку помешкання за місцем проживання ОСОБА_4 , відомості від податкового органу про відсутність у ОСОБА_4 офіційних джерел доходів та інші матеріали досудового розслідування.

Відповідно до поданого клопотання, метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Ризики за ч. 1 ст. 177 КПК України є сталими і актуальними, адже обвинувачений усвідомлює тяжкість висунутих обвинувачень, не бажає бути засудженим і може втекти з місця свого проживання, організувати для себе незаконний перетин кордону в період дії воєнного стану, впливати на свідків та потерпілих з метою зміни їх показань на свою користь, адже обізнаний з місцем їх мешкання. При цьому, з суті і послідовності вчинених злочинів та за одночасної наявності боргових зобов`язань в обвинуваченого та відсутності офіційних джерел доходів, слідує, що ОСОБА_4 здатен вчиняти нові майнові злочини для збагачення, підшуковувати довірливих громадян для вчинення аналогічних злочинів, зауважив, що обвинувачений є особою, яка має значні боргові зобов`язання.

Захисники заперечили проти задоволення клопотання, просили суд застосувати до підзахисного інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або ж зменшити розмір застави, вказали на недоведеність ризиків, про які зазначав прокурор, зауважили, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 завжди з`являвся на виклики до слідчого та слідчого судді, має сталі соціальні зв`язки, характеризується позитивно за місцем мешкання, є єдиним годувальником у сім`ї, паспорт для виїзду за кордон втрачено, про що наявна відмітка у базі даних Державної міграційної служби України, відомостей про тиск на свідків, який би чинив ОСОБА_4 , відсутні, докази органом досудового розслідування вже зібрано, сукупно обвинувачений тримається під вартою 10 місяців, а визначена судом застава є непомірною для його близьких. Твердження прокурора про те, що обвинувачений може вчинити нові кримінальні правопорушення є просто припущеннями.

Для вивчення судом та долучення до матеріалів справи захисниками суду надано документи, що характеризують особу та доводять наявність у дружини квартири у власності.

Обвинувачений підтримав позицію захисників.

Потерпілі та представник потерпілих підтримали позицію прокурора.

Розглядаючи питання запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Приписами розділу ІІ КПК України визначено, що у кримінальному провадженні, з метою його дієвості, можуть бути застосовані заходи забезпечення, до яких, серед іншого, належать запобіжні заходи, у тому числі тримання під вартою.

Правові підстави для вирішення судом питання про зміну, продовження запобіжного заходу під час підготовчого судового розгляду визначені ч. 3 ст. 315 КПК України, правові підстави для застосування запобіжного заходу закріплені у ч. 2 ст. 177 КПК України і ним є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (ч. 1 ст. 177 КПК України).

У ч. 1 ст. 183 КПК України закріплено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України крім випадків, передбачених ч.6, 8 ст. 176 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вже з`ясовувалося судом та відображалося в ухвалі від 20.05.2025, 21.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 0001220 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

04.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

За ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000282 від 05.03.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі, що становить 3 302 прожиткових мінімуми для працездатних осіб.

Відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02.12.2024 у кримінальному провадженні №0000282 від 05.03.2024 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 до 30.01.2025.

30.12.2024 постановою прокурора кримінальне провадження №0000282 від 05.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, об`єднано з кримінальним провадженням №0001220 від 21.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, якому присвоєно номер кримінального провадження № 0001220.

21.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Ухвалами слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27.01.2025 та 23.04.2025 строк дії запобіжного заходу з можливістю внесення застави в розмірі 3 202 прожиткових мінімуми для працездатних осіб продовжено до 27.03.2025 та 22.05.2025 відповідно.

13.05.2025 до Голосіївського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001220.

20.05.2025 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва строк дії запобіжного заходу за клопотанням прокурора продовжено на 60 діб, визначено можливість внесення застави, розмір якої зменшено з 3 202 до 2200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

04.07.2025 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва строк дії запобіжного заходу за клопотанням прокурора продовжено на 60 діб, визначено можливість внесення застави, розмір якої зменшено з 2 200 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Станом на 15.08.2025 заставу не внесено, обвинувачений утримується в умовах слідчого ізолятора, незважаючи на те, що розмір застави неодноразово зменшувався, що вказує на об`єктивну непомірність для обвинуваченого та його близьких наявного розміру застави, який визначений у межах приписів чинного законодавства. Названий фактор вказує на те, що альтернативний вид забезпечення кримінального провадження наразі не в змозі виконувати свою забезпечувальну функцію на рівні із триманням під вартою саме як розумна альтернатива та, відповідно, обґрунтовано вказує на доцільність перегляду виду заходу забезпечення кримінального провадження.

Суд погоджується з доводами прокурора про те, що ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення нового кримінального правопорушення наявні на цей час не зникли, адже свідки, потерпілі, не допитувалися, докази не подані до суду та не досліджувалися, усвідомлення тяжкості покарання, яке передбачене законодавством за інкриміновані статті кримінального закону обґрунтовано викликає небажання бути засудженим.

У той же час, з огляду належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування, про що неодноразово вказувала сторона захисту і що вбачається з матеріалів справи (не був затриманий, з`являвся для допитів та вчинення процесуальних дій за його участі), наявність у обвинуваченого сталих соціальних зв`язків, що доводиться об`єктивним даними (близькі особи присутні в залу суду постійно) та документами (свідоцтво про шлюб, про народження дитини, про участь у благодійних заходах, долучення до сил територіальної оборони, позитивні письмові відгуки-характеристики, приєднані до матеріалів справи), наявність на утриманні у обвинуваченого дружини, яка перебуває у декретній відпустці та малолітньої дитини, наявність статусу суб`єкта підприємницької діяльності, який визначає об`єктивну змогу особи працювати легально та надає змогу легального отримання заробітку, мета застосування запобіжних заходів у цьому кримінальному провадженні буде забезпечена і ризики за ст. 177 КПК України не будуть мати своєї негативної реалізації, а належна процесуальна поведінка обвинуваченого буде забезпечена у ході дотримання ним режиму цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю та виконання процесуальних обов`язків за цією ухвалою.

Так, домашній арешт, у розумінні ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За приписами ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно з наявними в матеріалах кримінальної справи документами адресою місця мешкання ОСОБА_4 є: АДРЕСА_1 . Названа адреса відповідає даним, які доводять право власності дружини обвинувачено на відповідну квартиру, а тому ця адреса цілком відповідає місцю для відбуття обвинуваченим домашнього арешту.

За наведених обґрунтувань суд вважає за можливе змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням електронних засобів контролю та покладенням обов`язків за ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 181, 183, 315, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора відхилити.

2.Клопотання сторони захисту задовольнити.

3.Змінити запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0001220 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням електронних засобів контролю з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , включно, окрім прибуття до суду в цьому кримінальному провадженні з покладенням зобов`язань:

3.1здати на зберігання уповноваженому органу державної влади за місцем відбуття цілодобового домашнього арешту свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3.2прибувати до суду за першою вимогою;

3.3утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні.

4.Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти в порядку приписів ч. 3 ст. 202 КПК України.

5.Відлік строку запобіжного заходу рахувати з 15.08.2025.

6.Строк дії ухвали встановити до 13.10.2025 включно.

7.Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

8.Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора.

9.Зобовязати територіальний відділ поліції за місцем відбуття домашнього арешту обвинуваченого застосувати до нього електронний засіб контролю, негайно поставити обвинуваченого ОСОБА_4 на облік і повідомити про це суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1