Номер провадження: 11-сс/813/1605/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2025, якою в межах к/п № 0000272 від 22.04.2025 стосовно:

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Ширяєве, Ширяївського р-ну Одеської обл., громадянки України, із середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту до 29.08.2025

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 та стосовно підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту до 29.08.2025.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 інкримінованого її злочину, а також ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою слідчого судді, вважає її необґрунтованою та незаконною з огляду на те, що підозрюваній ОСОБА_7 не було забезпечено право на захист під час судового засідання та їй не було роз`яснено право на захист; слідчий суддя формально поставився до розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу; підозрювана ОСОБА_7 є матір`ю немовля, яке тимчасово перебуває на утриманні її матері, тому підозрювана позбавлена можливості відвідати своє місце реєстрації де й живе її родина; обґрунтування доцільності застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим ст.ст. 177-178 КПК України, а не ґрунтуватися на припущеннях прокурора.

За таких обставин захисник ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову, якою застосувати підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Також захисник ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки текст оскаржуваної ухвали був виданий захиснику лише на вимогу, а повний текст ухвали складений та опублікований вже після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Захисник ОСОБА_6 та прокурор про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, на підставі вимог ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за їх відсутності та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Згідно із ч. 5 ст. 196 КПК України копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному, обвинуваченому негайно після її оголошення, а також надсилається щодо осіб, які є державними виконавцями, Міністерству юстиції України, а щодо осіб, які є приватними виконавцями, - Міністерству юстиції України та Раді приватних виконавців України.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення. За ч. 3 цієї статті якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскаржувана ухвала була постановлена 14.07.2025, розгляд клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 розглядався в присутності підозрюваної, однак під час проголошення повного тексту ухвали слідчого судді підозрювана присутня не була.Докази направлення копії повного тексту оскаржуваної ухвали підозрюваній або її захиснику матеріали провадження не містять.

Апеляційний суд приймає до уваги правову позицію викладену у постанові в Об`єднаної палати ККС у складі ВС від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, відповідно до якої у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ст. 117 КПК України.

Відтак, на переконання колегії суддів зазначені захисником ОСОБА_6 обставини є достатніми підставами для поновлення йому строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали.

Щодо доводів захисника ОСОБА_6 стосовно необґрунтованості оскаржуваної ухвали апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За наслідками апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі з огляду на таке.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктами 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики ЄСПЛ передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, ЄСПЛ повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

За обставинами даного кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України за кваліфікуючими ознаками: виготовлення, зберігання з метою розповсюдження та розповсюдження зображень порнографічного характеру.

Пред`явлена ОСОБА_7 підозра підтверджується матеріалами СКП ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в ході виконання доручення слідчого; поясненнями свідків; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 ; протоколом обшуку; висновком судово-мистецтвознавчої експертизи; повідомленням про підозру ОСОБА_7 .

Отже, на даній стадії розслідування сукупності зібраних органом досудового розслідування доказів достатньо для формування переконання про наявність в діях ОСОБА_7 ознак складу інкримінованого їй злочину, тобто на даному етапі досудового розслідування наявна обґрунтована підозра. Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 , захисником не оспорювалась.

За приписами ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Частина 1 ст. 176 КПК України визначає перелік запобіжних заходів, які можуть бути застосовані, зокрема особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк, що є нетяжким злочином.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора виходив з наявності підтверджених ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Будь-які обгрунтовані доводи на спростування вказаних ризиків сторона захисту не наводила.

Посилання захисника на неврахування слідчим суддею наявності в підозрюваної немовля та неможливості відвідати місце проживання її родини не спростовують заявлених ризиків. Домашній арешт в нічний час доби не обмежує підозрювану в спілкуванні з рідними та не позбавляє права мешкати разом з новонародженою дитиною за її постійним місцем проживання.

В судовому засіданні 14.07.2025 слідчий суддя з`ясував думку підозрюваної ОСОБА_7 щодо залучення захисника, на що остання зауважила, що участь захисника непотрібна.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що категорія кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 не передбачає обов`язкову участь захисника в кримінальному провадженні відповідно до приписів ст. 52 КПК України. Тому апеляційний суд відхиляє відповідні доводи захисника. Одночасно, апеляційний суд звертає увагу, що стороні захисту було надане право на апеляційне оскарження ухвали про застосування запобіжного заходу та вище була надана оцінка прийнятому судовому рішенню в межах доводів апеляційної скарги, однак доводи захисника не знайшли свого підтвердження. Формальні недоліки змісту оскаржуваної ухвали, на які посилався захисник, в своїй сукупності не є істотними порушеннями кримінального процесуального закону, а тому не можуть бути підставою для скасування правильного судового рішення. На теперішній час строк дії оскаржуваної ухвали закінчився, відомості щодо продовження строку дії запобіжного заходу не надавались.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2025 якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту до 29.08.2025.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2025, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту до 29.08.2025 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4