ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 з доповненнями та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з доповненнями, обвинуваченого ОСОБА_11 з доповненнями та його захисника ОСОБА_12 з доповненнями на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим і засуджено за ч.3 ст.368 КК України на 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з державною службою, на строк 3 роки та з конфіскацією майна.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

визнано винуватим і засуджено за ч.3 ст.368 КК України на 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з державною службою, на строк 3 роки та з конфіскацією майна.

Ухвалено строк покарання ОСОБА_7 й ОСОБА_11 рахувати з 06 квітня 2015 року й за період часу з 06 квітня 2015 року до 21 грудня 2016 року обчислювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця м. Краматорськ Донецької обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого,

визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.369-2 КК України до штрафу в розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 гривень, із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з державною службою, на строк 3 роки.

До набрання вироком законної сили залишено запобіжні заходи:

ОСОБА_7 й ОСОБА_11 - у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в розмірі 3 455 000 гривень;

ОСОБА_13 - у вигляді застави в розмірі 365 400 гривень.

Вирішено питання щодо арештів майна, процесуальних витрат, речових доказів та іншого майна.

За вироком суду ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 визнано винуватими й засуджено за таких обставин.

В один із днів вересня 2014 року ОСОБА_7 , обіймаючи посаду прокурора м. Краматорськ Донецької обл., та ОСОБА_11 , обіймаючи посаду заступника прокурора м. Краматорськ Донецької обл., будучи службовими особами, які займають відповідальне становище, вступили між собою в злочинну змову з метою особистого незаконного збагачення шляхом систематичного одержання від осіб, які займаються підприємницькою діяльністю на території м. Краматорськ Донецької обл., неправомірної вигоди у вигляді щомісячної фіксованої суми грошових коштів за непризначення або неініціювання ними проведення контролюючими та правоохоронними органами перевірок діяльності цих суб`єктів на відповідність вимогам законодавства.

Затим ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , домовившись про вчинення зазначеного вище злочину, спільно визначили коло осіб, щодо яких вони щомісячно одержували неправомірну вигоду матеріального характеру у визначеному розмірі та послідовності, а саме від:

ОСОБА_14 , який здійснював підприємницьку діяльність у магазинах у м. Краматорськ: "ІНФОРМАЦІЯ_4" по АДРЕСА_11; "ІНФОРМАЦІЯ_5" по АДРЕСА_12; "ІНФОРМАЦІЯ_6" по АДРЕСА_4 ; "ІНФОРМАЦІЯ_7" по АДРЕСА_5 - 8 000 гривень щомісячно;

ОСОБА_15 , яка здійснювала підприємницьку діяльність у пивному барі "ІНФОРМАЦІЯ_14" по АДРЕСА_13 - 1 500 гривень щомісячно;

ОСОБА_16 , який здійснював підприємницьку діяльність у пивному барі "ІНФОРМАЦІЯ_8" на території ТОВ "Колгоспний ринок" по вул. Парковій у м. Краматорськ - 1 500 гривень щомісячно;

ОСОБА_17 , яка здійснювала підприємницьку діяльність у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_12» по АДРЕСА_14 - 2 000 гривень щомісячно;

ОСОБА_18 , яка здійснювала підприємницьку діяльність у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_9" по АДРЕСА_6 , кіоску - малій архітектурній формі (далі - МАФ) "ІНФОРМАЦІЯ_10", по АДРЕСА_10 - 3 500 гривень щомісячно;

ОСОБА_19 , яка здійснювала підприємницьку діяльність у пивному барі - МАФ, по АДРЕСА_7 - 1 200 гривень щомісячно;

ОСОБА_20 , який здійснював підприємницьку діяльність у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_11" по АДРЕСА_15 - 1 500 гривень щомісячно;

ОСОБА_21 , який здійснював підприємницьку діяльність у МАФ на ринку "Лазурний" по вул. Хабаровській, 50 у м. Краматорськ - 1 000 гривень щомісячно;

ОСОБА_22 , який здійснював підприємницьку діяльність у кіосках на території ТОВ "Критий ринок" по вул. Парковій, 36 у м. Краматорськ і на території ринку ТОВ "Ринок "Солов`їна роща" по вул. Вокзальній, 1 у м. Краматорськ - 4 000 гривень щомісячно;

ОСОБА_23 , який здійснював підприємницьку діяльність разом із ОСОБА_24 у МАФ на території ТОВ "Ринок "Солов`їний гай" по вул. Островського у м. Краматорськ - 5 000 гривень щомісячно;

ОСОБА_25 , яка здійснювала підприємницьку діяльність у МАФ по АДРЕСА_9 - 600 доларів США щомісячно;

ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які здійснювали підприємницьку діяльність у МАФ на території ТОВ "Ринок "Солов`їна роща" по вул. Вокзальній, 1 у м. Краматорськ - по 100 доларів США щомісячно з кожного.

ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , використовуючи засоби конспірації, намагались приховати свої наступні злочинні дії та унеможливити особистий контакт із особами, від яких одержували неправомірну вигоду, для уникнення кримінальної відповідальності, використали свої службові повноваження, штучно створивши перешкоди в службовій діяльності начальника відділу ДСБЕЗ Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області ОСОБА_13 , який унаслідок займаної посади знаходився від них у службовій залежності, з метою залучення останнього до реалізації їх злочинного плану.

Далі ОСОБА_7 та ОСОБА_11 розподілили ролі, розробили спільний план своїх злочинних дій, за яким ОСОБА_7 як виконавець примусив ОСОБА_13 зустрітися із зазначеними вище особами, які здійснювали підприємницьку діяльність у м. Краматорськ та спонукати їх у подальшому систематично надавати щомісячно вказану вище неправомірну вигоду ОСОБА_7 та ОСОБА_11 як керівникам прокуратури м. Краматорськ Донецької обл. за непризначення або неініціювання ними проведення контролюючими, правоохоронними органами перевірок діяльності цих суб`єктів на відповідність вимогам закону. ОСОБА_13 одержані як неправомірну вигоду грошові кошти повинен був передавати в повному обсязі ОСОБА_11 для подальшого їх розподілу із ОСОБА_7

ОСОБА_11 на виконання спільного із ОСОБА_7 злочинного плану, діючи як співвиконавець, контролював дії ОСОБА_13 щодо одержання від визначених ними осіб щомісяця неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, особисто одержував такі кошти від ОСОБА_13 , розподіляв їх між собою та ОСОБА_7 , а також отримував від ОСОБА_13 інформацію про осіб, які відмовилися надавати неправомірну вигоду з метою розроблення разом із ОСОБА_7 додаткових заходів щодо примушення останніх до вчинення таких дій.

Після цього ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 протягом четвертого кварталу 2014 року неодноразово використовували своє службове становище та шляхом надання вказівок підлеглим працівникам Прокуратури м. Краматорськ - процесуальним керівникам у кримінальних провадженнях, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за матеріалами відділу ДСБЕЗ Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області, діючи умисно, штучно створили умови, за яких показники роботи цього оперативного підрозділу суттєво знизилися.

Наприкінці вересня 2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_11 в такий спосіб шляхом штучно створених перешкод у роботі відділу змусили ОСОБА_13 як керівника названого вище структурного підрозділу Краматорського МВ ГУ МВС України в Донецькій області прибути на прийом до ОСОБА_7 як прокурора м. Краматорська Донецької обл. для з`ясування причини з`явлення згаданих перешкод у роботі та шляхів їх вирішення.

У ході цієї зустрічі ОСОБА_7 , діючи спільно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , з корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, повідомив ОСОБА_13 про можливість усунення перешкоди в діяльності очолюваного ним оперативного підрозділу за умови переконання останнім ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 до необхідності надання ними систематичної неправомірної вигоди у вигляді щомісячної фіксованої суми грошових коштів керівництву Прокуратури м. Краматорська Донецької обл. - ОСОБА_7 та ОСОБА_11

ОСОБА_13 , усвідомлюючи злочинний намір ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , будучи зобов`язаним викрити їх злочинну діяльність, однак побоюючись подальших негативних наслідків по службі очолюваного відділу, до компетентних правоохоронних органів не звернувся, злочинні наміри останніх не викрив та вимушено погодився прийняти участь у вчиненні такого злочину.

У той же день ОСОБА_7 , отримавши згоду ОСОБА_13 на вчинення злочину, направив його до ОСОБА_11 для погодження із останнім питання контролю за одержанням неправомірної вигоди, надавши йому аркуш паперу з переліком визначених разом із ОСОБА_11 осіб, які повинні були надавати неправомірну вигоду, назвами закладів, в яких вони здійснювали підприємницьку діяльність, а також із зазначенням фіксованих сум грошових коштів, які ці особи повинні були їм щомісячно надавати через ОСОБА_13 як неправомірну вигоду. ОСОБА_11 , зустрівшись із ОСОБА_13 , виконуючи свою частину спільного із ОСОБА_7 плану вчинення злочину, повідомив його про свою роль в одержанні неправомірної вигоди, яка полягала у здійсненні контролю за станом надання визначеними ним разом із ОСОБА_7 особами неправомірної вигоди, безпосередньому одержанні вказаних грошових коштів у повному обсязі від ОСОБА_13 та їх подальшого розподілу із ОСОБА_7 .

Між тим, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 не повідомляли ОСОБА_13 про спосіб уникнення суб`єктами підприємницької діяльності перевірок їх діяльності на відповідність вимогам законодавства за умови надання їм щомісячної неправомірної вигоди у вигляді фіксованих сум грошових коштів.

ОСОБА_13 , усвідомлюючи ролі ОСОБА_7 та ОСОБА_11 в одержанні неправомірної вигоди, а також свою участь у вчиненні корупційного злочину, використовуючи своє службове становище, переслідуючи особисті інтереси для усунення зазначених вище штучно створених перешкод у службовій діяльності відділу, протягом жовтня-листопада 2014 року та січня-лютого 2015 року особисто, а також із залученням підлеглого йому працівника сектору ДСБЕЗ Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_30 , знайомих ОСОБА_16 , ОСОБА_31 і ОСОБА_32 , вимушено зустрівся з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , яким повідомив про можливість вплинути на уповноважених осіб із метою уникнення останніми перевірок їх діяльності на відповідність вимогам закону за умови надання йому для подальшої передачі третім особам щомісячно неправомірної вигоди у вигляді визначених останніми фіксованих сум грошових коштів. Ці суб`єкти підприємницької діяльності, бажаючи уникнути перевірок їх діяльності зі сторони керівництва Прокуратури м. Краматорськ Донецької обл., погодилися передавати ОСОБА_13 для ОСОБА_7 та ОСОБА_11 неправомірну вигоду на вказаних вище умовах, про що повідомили ОСОБА_13 .

Із листопада 2014 року до квітня 2015 року ОСОБА_13 щомісячно, діючи умисно, особисто або через підлеглого йому працівника сектору ДСБЕЗ Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_33 , а також знайомих ОСОБА_16 , ОСОБА_31 і ОСОБА_32 , одержував від вказаних вище підприємців м. Краматорськ неправомірну вигоду, яку передавав ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Так, у один із днів на початку листопада 2014 року, грудня 2014 року, січня та лютого 2015 року ОСОБА_34 за дорученням ОСОБА_13 зустрічався з ОСОБА_23 біля МАФ на території ТОВ "Ринок "Солов`їний гай" по вул. Островського у м. Краматорськ, де останній здійснював підприємницьку діяльність, і одержував від нього на раніше поставлену ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимогу неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 5 000 гривень щомісячно. Поряд із цим, на початку березня 2015 року ОСОБА_34 при аналогічних обставинах отримав від ОСОБА_23 4 000 гривень, на початку квітня 2015 року - 6 000 гривень, всього за 6 місяців - 30 000 гривень.

В один із днів січня, лютого, березня 2015 року ОСОБА_34 за дорученням ОСОБА_13 зустрічався з ОСОБА_21 біля МАФ на ринку "Лазурний" по вул. Хабаровській, 50 у м. Краматорськ, де останній здійснював підприємницьку діяльність, і одержував від нього на раніше поставлену ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимогу неправомірну вигоду - грошові кошти в розмірі 1 000 гривень щомісячно, всього - 3000 гривень.

Одержані від ОСОБА_23 і ОСОБА_21 грошові кошти на загальну суму 33 000 гривень ОСОБА_34 одразу щомісячно передавав ОСОБА_13 в адміністративних приміщеннях Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області по вул. Шкадінова, 25 у м. Краматорськ.

Так, ОСОБА_34 передав ОСОБА_35 в приміщенні вказаноїв вище будівлі:

04 березня 2015 року о 10 годині 42 хвилини в службовому кабінеті №218 - 3 800 гривень з такої суми (1 000 гривень від ОСОБА_21 та 2 800 гривень від ОСОБА_23 ;

06 квітня 2015 року о 10 годині 23 хвилині в службовому кабінеті №216 - 7 000 гривень з цієї суми (1 000 гривень від ОСОБА_21 та 6 000 гривень від ОСОБА_23 ).

06 квітня 2015 року в другій половині дня на сходах у приміщені Прокуратури м. Краматорськ Донецької обл. передав ОСОБА_11 отримані в той же день від ОСОБА_30 за ОСОБА_23 і ОСОБА_21 грошові кошти в розмірі 7 000 гривень.

В один із днів на початку лютого та березня 2015 року ОСОБА_13 , діючи на виконання поставленої ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимоги, особисто прибував до пивного бару - МАФ, по АДРЕСА_7 , де здійснювала підприємницьку діяльність ОСОБА_19 , та одержував від останньої неправомірну вигоду - грошові кошти в розмірі 1 200 гривень щомісячно, всього - 2 400 гривень.

В один із днів на початку січня, лютого, березня 2015 року ОСОБА_36 за дорученням ОСОБА_13 зустрічався з ОСОБА_22 за місцем проживання останнього по АДРЕСА_8 , та одержував від нього на раніше поставлену ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимогу неправомірну вигоду - грошові кошти в розмірі 4 000 гривень щомісячно, всього - 12 000 гривень.

Отримані від ОСОБА_22 грошові кошти на загальну суму 12 000 гривень ОСОБА_37 одразу щомісячно передавав ОСОБА_13 біля будівлі Краматорського МВ ГУ МВС України в Донецькій області по вул. Шкадінова, 25 у м. Краматорськ.

В один із днів наприкінці лютого та березня 2015 року ОСОБА_16 за дорученням ОСОБА_13 зустрічався з ОСОБА_15 біля пивного бару "ІНФОРМАЦІЯ_14" по АДРЕСА_13, де остання здійснювала підприємницьку діяльність, і одержував від неї на раніше поставлену ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимогу неправомірну вигоду - грошові кошти в розмірі 1 500 гривень щомісячно, всього - 3 000 гривень.

В один із днів на початку березня, квітня 2015 року ОСОБА_16 за дорученням ОСОБА_13 зустрічався з ОСОБА_18 біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_9» по АДРЕСА_10, де остання здійснювала підприємницьку діяльність, та одержував від неї на раніше поставлену ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимогу неправомірну вигоду - грошові кошти в розмірі 3 500 гривень щомісячно, всього - 7 000 гривень.

В один із днів на початку березня та квітня 2015 року ОСОБА_16 за дорученням ОСОБА_13 зустрічався з ОСОБА_17 біля магазину "ІНФОРМАЦІЯ_13" по АДРЕСА_14, де остання здійснювала підприємницьку діяльність, та одержував від неї на раніше поставлену ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимогу неправомірну вигоду - грошові кошти в розмірі 2 000 гривень щомісячно, всього - 4 000 гривень.

В один із днів наприкінці лютого та березня 2015 року ОСОБА_16 за дорученням ОСОБА_13 зустрічався з ОСОБА_14 біля магазину "ІНФОРМАЦІЯ_6» по вул. Марата, 2 у м. Краматорськ, де останній здійснював підприємницьку діяльність, та одержував від нього на раніше поставлену ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимогу неправомірну вигоду - грошові кошти в розмірі 8 000 гривень щомісячно, всього - 16 000 гривень.

В один із днів на початку березня та квітня 2015 року ОСОБА_13 біля будівлі Краматорського МВ ГУ МВС України в Донецькій області по вул. Шкадінова, 25 у м. Краматорськ особисто одержував від ОСОБА_16 на раніше поставлену ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимогу неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 1 500 гривень щомісячно, а також грошові кошти, отримані ОСОБА_16 від ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , всього від ОСОБА_16 та вказаних осіб за вказаний період - 33 000 гривень.

В один із днів на початку березня 2015 року ОСОБА_13 по вул. Парковій, 18 у м. Краматорськ та 03 квітня 2015 року біля будівлі ДАІ м. Краматорськ ГУ МВС України в Донецькій області по вул. Лазо, 5 у м. Краматорськ, особисто одержав від ОСОБА_20 на раніше поставлену ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимогу неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 1 500 гривень щомісячно, всього - 3 000 гривень.

12 березня 2015 року приблизно о 14 годині ОСОБА_13 , прибувши до МАФ по АДРЕСА_9 , де здійснювала підприємницьку діяльність ОСОБА_25 , особисто одержав від неї на раніше постановлену ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимогу неправомірну вигоду - грошові кошти в розмірі 600 доларів США, що становило 14 880 гривень.

30 березня 2015 року о 16 годині 29 хвилин ОСОБА_13 , діючи на виконання визначеної ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимоги, у службовому кабінеті ОСОБА_11 передав останньому згадані вище грошові кошти в розмірі 600 доларів США, отримані від ОСОБА_25 .

В один із днів на початку березня та квітня 2015 року ОСОБА_38 за дорученням ОСОБА_13 зустрічалась зі ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 й ОСОБА_29 на ринку «Каба» по вул. Залізничній у м. Краматорськ, одержувала від них на раніше поставлену ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимогу неправомірну вигоду - грошові кошти в розмірі по 100 доларів США з кожного щомісячно, всього за вказаний період - 800 доларів США, що становило 19 840 гривень.

Отримані від ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 й ОСОБА_29 грошові кошти ОСОБА_38 одразу щомісячно, в один із днів на початку березня та 02 квітня 2015 року, передала ОСОБА_13 біля будівлі Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області по вул. Шкадінова, 25 у м. Краматорськ, всього - 800 доларів США, що становило 19 840 гривень.

Затим ОСОБА_13 , діючи на виконання визначеної ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимоги, в службовому кабінеті ОСОБА_11 передав останньому грошові кошти:

02 квітня 2015 року о 15 годині 26 хвилин в розмірі 400 доларів США, які заздалегідь отримав від ОСОБА_32 за ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 й ОСОБА_29 ;

23 березня 2015 року о 17 годині 10 хвилин - частину грошових коштів у розмірі 1 500 гривень, заздалегідь отриманих від невстановлених суб`єктів підприємницької діяльності.

Усього з листопада 2014 року до квітня 2015 року ОСОБА_13 , діючи на виконання визначеної ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вимоги, одержав від осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність у м. Краматорськ Донецької обл., неправомірну вигоду - грошові кошти в розмірі 83 400 гривень і 1400 доларів США, що складало 34 720 гривень, всього - в загальному розмірі 118 120 гривень.

У свою чергу, ОСОБА_11 на виконання спільного із ОСОБА_7 злочинного плану з єдиним наміром та відповідно до відведеної йому ролі, кожного місяця з листопада 2014 року по квітень 2015 року одержував від ОСОБА_13 в службовому кабінеті та інших приміщеннях Прокуратури м. Краматорськ по вул. Румянцева, 4 у м. Краматорськ Донецької обл. зазначені вище, заздалегідь отримані останнім від визначених громадян, грошові кошти.

ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , одразу ж після одержання згаданих вище грошових коштів через ОСОБА_13 розподіляв їх між собою та ОСОБА_7 .

Зокрема, 02 квітня 2015 року о 15 годині 56 хвилин ОСОБА_11 передав ОСОБА_7 в своєму службовому кабінеті Прокуратури м. Краматорськ по вул. Румянцева, 4 у м. Краматорськ частину з наведеної вище неправомірної вигоди в розмірі 200 доларів США, отриману через ОСОБА_13 .

Із листопада 2014 року по квітень 2015 року ОСОБА_11 у власному службовому кабінеті та інших приміщеннях Прокуратури м. Краматорськ Донецької обл. за згаданою вище адресою розподілив між собою та ОСОБА_7 отримані через ОСОБА_13 від визначених ними осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність, грошові кошти в загальному розмірі 118 120 гривень, що в 100 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є значним розміром, якими ОСОБА_7 та ОСОБА_11 розпорядилися на власний розсуд. Ці грошові кошти ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою між собою, одержали як неправомірну вигоду за непризначення або неініціювання ними проведення контролюючими та правоохоронними органами перевірок діяльності згаданих вище суб`єктів підприємницької діяльності на відповідність вимогам законодавства.

Тим самим ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , будучи службовими особами, які займають відповідальне становище, діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, за попередньою змовою між собою групою осіб, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, одержали неправомірну вигоду в значному розмірі для себе та третьої особи за невчинення ними як службовими особами в інтересах тих, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданих їм влади та службового становища.

ОСОБА_13 , діючи з прямим умислом, в інших особистих інтересах, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, одержав неправомірну вигоду для третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

05 квітня 2019 року попереднім складом колегії суддів Полтавського апеляційного суду скасовано ОСОБА_7 та ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та постановлено звільнити їх з під-варти 06 квітня 2019 року у зв`язку з відбуттям ними призначеного їм покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року.

В апеляційних скаргах:

обвинувачений ОСОБА_7 (з доповненнями) та його захисник ОСОБА_8 просили скасувати вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді та вичерпанням можливості їх отримати;

захисник ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просив скасувати вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю в діянні останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України;

захисник ОСОБА_10 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 (з доповненнями), просила скасувати вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді;

обвинувачений ОСОБА_11 (з доповненнями) та його захисник ОСОБА_12 (із доповненнями) просили скасувати вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості останнього в суді й та вичерпанням можливості їх отримати.

У запереченні прокурор просив апеляційні скарги сторони захисту залишити без задоволення, а вирок місцевого суду - без зміни.

Під час провадження в суді апеляційної інстанції обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_11 заявили клопотання, в яких просять скасувати вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року та закрити кримінальне провадження щодо них за ч.3 ст.368 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України через звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, вирішити питання щодо арештів майна та долі цього майна в кримінальному провадженні.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та захисники обвинувачених були належним чином повідомлені про місце, дату, час апеляційного розгляду та до суду не з`явились (не прибули в приміщення Полтавського апеляційного суду та на направлені їм запрошення не вийшли на зв`язок у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів), причини неявки суду не повідомили та клопотань про відкладення апеляційного розгляду від них не надходило. Водночас захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_39 та обвинувачений ОСОБА_13 заявили клопотання про здійснення апеляційного розгляду за їх відсутності.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, позицію ОСОБА_7 на підтримку поданого ним клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, думку прокурора, який заперечив проти доводів сторони захисту, вивчила матеріали кримінального провадження та дійшла висновку про таке.

Статтею 417 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення визначених у ст.49 КК України підстав та наявності згоди з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності.

Тобто суд повинен звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за цією підставою незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.

За змістом абз.2 п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, та за наявності визначених у законі правових підстав.

Так, ст.284 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження. Усі підстави закриття кримінального провадження поділяються на реабілітуючі та нереабілітуючі. Реабілітуючими є ті підстави, які пов`язані з констатацією факту того, що обвинувачений не вчиняв кримінального правопорушення. На противагу цьому нереабілітуючими є ті, що вирішують питання про вчинення особою кримінального правопорушення.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що щодо особи зібрано достатньо доказів, які підтверджують вчинення нею кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин подальше провадження виключається.

Однією з таких нереабілітуючих підстав для закриття кримінального провадження є звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яка регламентована ст.49 КК України.

Закриття кримінального провадження за ст.49 КК України є нереабілітуючою підставою, оскільки може бути застосована лише щодо тієї особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, про що міститься правова позиція в постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду від 08 жовтня 2024 року (справа №711/4218/15-к, провадження №51-6349км19).

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України можливе лише за згоди обвинуваченого. Завершення кримінального провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності на цій підставі відбувається без використання обвинуваченим своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, у випадку звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України не виключається можливість настання інших видів юридичної відповідальності.

Якщо обвинувачений впевнений у своїй невинуватості й переконаний, що проведення розгляду апеляційних скарг по суті в межах наведених у них доводів і вимог приведе до закриття кримінального провадження за реабілітуючими підставами, він має право не висловлювати (не надавати згоду) позицію про закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України.

Сплив строку, передбаченого ст.49 КК України, не є перешкодою для розгляду апеляційних скарг по суті в межах наведених у них доводів і вимог у випадку, якщо обвинувачений наполягає на закритті кримінального провадження з реабілітуючої підстави.

Висловити позицію про звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави є правом обвинуваченого, яке також передбачає і право не висловлювати таку позицію та наголягати на задоволенні вимог апеляційної скарги. Тобто вказана позиція в цій частині залежить виключно від волевиявлення обвинуваченого.

Норми щодо давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст.49 КК України, за своєю юридичною природою є складовою інституту звільнення від кримінальної відповідальності. Ці норми не пов`язані з дискреційними повноваженнями суду, оскільки визначення строків давності та особливості їх обчислення ґрунтуються на формалізованих нормативних орієнтирах, які від правосвідомості конкретного суду не залежать.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, згідно з ч.5 ст.12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину й до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років.

Під час провадження в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 та ОСОБА_11 виклали свою позицію про звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, тобто з нереабілітуючої підстави, заявивши про це відповідні клопотання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вчинене ОСОБА_7 та ОСОБА_11 продовжуване кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, було закінчене в квітні 2015 року. 06 квітня 2015 року ОСОБА_7 й ОСОБА_11 затримано в порядку ст.208 КПК України (т.11 а.п.52-56, 145-149).

Строки давності притягнення ОСОБА_7 й ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності не зупинялись, не переривались і закінчились.

На підставі викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 й ОСОБА_11 належить скасувати та закрити кримінальне провадження щодо них на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України зі звільненням їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, визначених у п.4 ч.1 ст.49 КК України, що є нереабілітучою підставою звільнення від кримінальної відповідальності, правові ознаки й елементи якої викладено вище.

Отже, клопотання ОСОБА_7 та ОСОБА_11 про звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України підлягають задоволенню.

Оскільки кримінальним процесуальним законом установлено імперативну вимогу з приводу невідкладності розгляду наведених вище клопотань та у зв`язку з їх задоволенням, що передбачає звільнення ОСОБА_7 , ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності й закриття кримінального провадження щодо них на підставі закінчення строків давності (за наявності відповідного волевиявлення та позиції обвинувачених), то доводи апеляційних скарг сторони захисту не вирішуються.

За змістом ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачено найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, згідно з ч.3 ст.12 КК України в редакції Закону України на час вчинення злочину є злочином невеликої тяжкості, за чинною ч.4 ст.12 КК України віднесене до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України в редакції Закону України на час вчинення злочину особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості й до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років. Чинні положення п.3 ч.1 ст. 49 КК України також регламентують, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину (крім випадку вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше 2 років) і до дня набрання вироком законної сили сплинуло 5 років.

Учинене ОСОБА_13 продовжуване кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, було закінчене в квітні 2015 року. 07 квітня 2015 року ОСОБА_13 затримано в порядку ст.208 КПК України (т.11 а.п.200-203).

Строки давності притягнення ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності не зупинялись, не переривались і закінчились.

Зважаючи на викладене вище, те, що ОСОБА_13 не надавав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, клопотань про таке звільнення він та його захисник не заявляли, то ОСОБА_13 слід звільнити від призначеного йому покарання відповідно до п.3 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України та змінити вирок місцевого суду в означеній частині.

У цьому кримінальному провадженні 08 квітня 2015 року слідчим суддею Краматорського міського суду Донецької області (справа №234/4744/15-к, провадження №1-кс/234/847/15) було застосовано ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням йому застави в розмірі 365 400 гривень (т.2 а.п.11-16).

10 квітня 2015 року ОСОБА_40 було внесено за ОСОБА_13 заставу в зазначеному вище розмірі, у зв`язку з чим останнього в подальшому звільнено з-під варти (т.36 а.п.51-56).

Перевіркою матеріалів справи не встановлено даних про допущення порушень обов`язків ОСОБА_13 чи заставодавцем, які би вказували на наявність правових підстав для її звернення в дохід держави, а тому, з урахуванням набрання судовим рішенням законної сили та відповідно припиненням дії запобіжного заходу, внесена за ОСОБА_13 застава підлягає поверненню заставодавцю - ОСОБА_41 .

У зв`язку із постановленням кінцевого судового рішення за результатами апеляційного розгляду та відсутністю необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, арешти, накладені на майно, за ухвалами слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 09 квітня 2015 року (провадження №1-кс/234/827/15, провадження №1-кс/234/824/15, провадження №1-кс/234/841/15, провадження №1-кс/234/829/15, провадження №1-кс/234/825/15, провадження №1-кс/234/830/15), від 10 квітня 2015 року (провадження №1-кс/234/842/15, провадження №1-кс/234/854/15, провадження №1-кс/234/828/15), від 13 липня 2015 року (провадження №1-кс/234/2016/15, провадження №1-кс/234/2015/15), ухвалою Ізюмського місьрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2015 року (провадження №1-кп/623/308/2015) підлягають скасуванню, а вилучені в ході слідчих дій матеріальні об`єкти (речі й документи) - поверненню за належністю власникам і володільцям, у тому числі з урахуванням обставин їх вилучення, за винятком, матеріальних об`єктів, які підлягають зберіганню в матеріалах кримінального провадження і тих, що призначались для здійснення НСРД та використовувались під час їх проведення. Останні матеріальні об`єкти слід передати в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Клопотання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_11 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України задовольнити.

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_11 скасувати, звільнити їх від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.368 КК України на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності й закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

На підставі ч.2 ст.404 КПК України вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року щодо ОСОБА_13 змінити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_13 від призначеного покарання за ч.2 ст.369-2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Заставу, внесену за ОСОБА_13 за ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 08 квітня 2015 року (справа №234/4744/15-к, провадження №1-кс/234/847/15) в розмірі 365 400 гривень повернути заставодавцю - ОСОБА_42 .

Арешти, накладені на майно, за ухвалами слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 09 квітня 2015 року (провадження №1-кс/234/827/15, провадження №1-кс/234/824/15, провадження №1-кс/234/841/15, провадження №1-кс/234/829/15, провадження №1-кс/234/825/15, провадження №1-кс/234/830/15), від 10 квітня 2015 року (провадження №1-кс/234/842/15, провадження №1-кс/234/854/15, провадження №1-кс/234/828/15), від 13 липня 2015 року (провадження №1-кс/234/2016/15, провадження №1-кс/234/2015/15), ухвалою Ізюмського місьрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2015 року (провадження №1-кп/623/308/2015) скасувати.

Вилучені в ході обшуку ОСОБА_7 , обшуку за місцем його проживання, огляду місця події в службовому кабінеті ОСОБА_13 : 2 купюри номіналом по 100 доларів США серій: KL06266722*, KG29348289B, 5 купюр номіналом 200 гривень серій ЄВ2901384, ЕЯ6586549, ВФ3474083, ЕВ2109161, ЄИ5092923, 4 купюри номіналом 50 гривень серій: КБ6848808, ПГ7229275, КД8221108, КГ9125104, 1 купюру номіналом 100 гривень серії МК3190779, передати в дохід держави.

Вилучені в ході обшуку житла ОСОБА_30 : мобільний телефон «Iphone» моделі «А1428», імеі: НОМЕР_1 , ноутбук «Асус» моделі «Х5 ЕАL», повернути ОСОБА_43 .

Робочий зошит №1419 щоденного планування, записну книжку ОСОБА_13 , коробку мобільного телефону «Iphone 5s», imeі: НОМЕР_2 , коробку мобільного телефону «Iphone 6», imeі: НОМЕР_3 , мобільний телефон «Нокіа», імеі 1: НОМЕР_4 , імеі 2: НОМЕР_5 , пластикову картку «Райфазен Банк Аваль» № НОМЕР_6 , пластикову картку «Ощадбанк» № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_13 повернути ОСОБА_13 .

Планшет «Apple Ipad Air», DMPLL958F4YG, сірого кольору повернути ОСОБА_44 .

Вилучені в ході обшуку ОСОБА_11 , обшуків за місцем його проживання, його кабінету та автомобіля: зв`язку автомобільних ключів із дистанційним пультом керування в кількості 2 штук, мобільний телефон «Samsung Galaxy S5», imei: НОМЕР_8 , із сім-карткою мобільного оператора МТС із номером телефону: НОМЕР_9 , поміщений у шкіряний чохол із написом «Galaxy S5», грошові кошти в сумі 500 гривень, 9 150 Євро, 59 000 доларів США, 100 доларів США, 20 000 гривень, за винятком тих, які використовувались під час здійснення НСРД, флеш-носії інформації «Prestigio 1GB», «ЕРДР», «Електромашспецсталь», USB-накопичувач «My Passport», фотоапарат «Sony Cyber-Shot», ручку для письма, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Hyundai Sonnata», н.з. НОМЕР_10 , автомобіль «Hyundai Sonnata», н.з. НОМЕР_10 , ноутбук «Asus X552CL-XX215D», повернути ОСОБА_11 .

Вилучені в ході обшуку ОСОБА_7 , обшуків за місцем його проживання та його кабінету: банківські картки №№ НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , мобільний телефон «Iphone 5s», imei: НОМЕР_13 , із карткою мобільного оператора МТС, грошові кошти в сумі 322 долари США, 10 000 гривень, 8 200 гривень, 2 000 гривень та 8 251 гривня, за винятком тих, які використовувались під час здійснення НСРД, довідку, керівництво з експлуатації, ноутбук марки «Fujitsu», жорсткий диск марки «Storеjet 500 GB», флеш-носій інформації «Kingston 8 GB», повернути ОСОБА_7 .

Флеш-накопичувачі «Ridata 8 GB №5т» та «Micro CD» із розсекреченими матеріалами НСРД, аркуші для паперу з нотатками, аркуші паперу формату А4 із записами зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок щодо ОСОБА_13 в іншій частині залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4