Справа № 642/2802/25
Провадження № 1-кс/642/1380/25
УХВАЛА

Іменем України

17.09.25 м. Харків

Слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000699 від 13.05.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Холодногірського районного суду м. Харкова звернулася слідча СВ відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 із погодженим прокурором Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування зазначила, що слідчим відділенням ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000699 від 13.05.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Новобаварською окружною прокуратурою м. Харкова.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході обшуку, проведеного 08.05.2025 в іншому кримінальному провадженні (№ 0000090 від 30.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України, в якому на теперішній час повідомлено про підозру групі з 7 осіб, якими, за попередньою змовою, з використанням підроблених документів, здійснювалося заволодіння об`єктами нерухомого майна на території різних областей), досудове розслідування в якому здійснюється СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ «iPhone XR», на який ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова накладено арешт.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що 25.04.2025 державним реєстратором Решетилівської міської ради Полтавської області ОСОБА_6 проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_7 на підставі рішення Орджонікідзевського РС міста Маріуполя від 04.12.2020 у справі №265/4940/20.

Із даного рішення вбачається, що до суду звернувся ОСОБА_8 із позовом до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Предметом вказаного позову є визнання за ОСОБА_8 права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

При цьому, у згаданому судовому рішенні містяться відомості, відмінні від тексту судового рішення, опублікованого в ЄДР судових рішень. Позивачем у відповідній справі є не ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 , а предметом спору є не квартира АДРЕСА_4 та квартира АДРЕСА_2 .

Крім цього, в тексті згаданого документа вказано частину відомостей в знеособленій формі («АДРЕСА_2; 3; 4…»), що вказує на підроблення відповідного судового рішення, тексту судового рішення у даній справі.

У резолютивній частині означеного документа зазначено, що за

ОСОБА_7 визнано у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9 право власності на квартиру АДРЕСА_5 та квартиру АДРЕСА_2 .

Також встановлено, що 07.04.2025 та 07.05.2025 з м. Дніпра ОСОБА_10 відправляє документи до м. Чернігів, які отримав ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , що свідчить про можливу причетність ОСОБА_11 до кримінального правопорушення, оскільки документи йому направлялись до кримінального правопорушення та після.

11.09.2025, слідчим СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , у період з 09 години 28 хвилин по 10 годину 42 хвилини, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Холодногірського районного суду міста Харкова від 21.08.2025 (справа № 642/2802/25, провадження № 1-кс/642/1241/25).

В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ «Apple» IPhone SE чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 ,IMEI 2: НОМЕР_2 , з SIM- карткою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було поміщено до паперового конверту НПУ з пояснювальними написами та підписами всіх учасників слідчої дії.

Постановою слідчого ОСОБА_3 від 12.09.2025 вищевказану вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000699, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, оскільки вказана річ має значення для проведення подальшого досудового розслідування та встановлення особи причетної до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, на даний час виникла необхідність накласти арешт на мобільний телефон ТМ «Apple» IPhone SE чорного кольору,IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з SIM- карткою НОМЕР_3 , оскільки вищевказаний предмет матиме суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вищевказане визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню, оскільки встановлено достатньо об`єктивних підстав вважати, що вилучене може використовуватись, як фактичний доказ під час досудового розслідування та в подальшому судовому розгляді.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Під час проведення досудового розслідування встановлено достатньо об`єктивних підстав вважати, що вищевказана вилучена річ може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідча зазначає, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту зумовить труднощі в частині встановлення істини у кримінальному провадженні, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, знищене, що унеможливить призначення та проведення необхідних судових експертиз.

На підставі викладеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування тимчасово вилученого майна, виникає необхідність накласти на нього арешт, шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном.

Слідчий СВ відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 також подав заяву про слухання клопотання без його участі.

У судове засідання власник майна ОСОБА_11 не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином. 11.09.2025 звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання без його участі. Проти накладення арешту на мобільний телефон ТМ «Apple» IPhone SE чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з SIM- карткою НОМЕР_3 не заперечував.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про обгрунтованість вказаного клопотання, виходячи з наступного.

Одним із процесуальних джерел доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є речові докази.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Стаття 167 КПК України встановлює підстави для тимчасового вилучення майна, яке може вилучатися до вирішення питання про арешт такого майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати що вони використані як засоби кримінального правопорушення та (або) зберегли його сліди (п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000699 від 13.05.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

11.09.2025, слідчим СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , у період з 09 години 28 хвилин по 10 годину 42 хвилини, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Холодногірського районного суду міста Харкова від 21.08.2025 (справа № 642/2802/25, провадження № 1-кс/642/1241/25).

В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ «Apple» IPhone SE чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з SIM- карткою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було поміщено до паперового конверту НПУ з пояснювальними написами та підписами всіх учасників слідчої дії.

Постановою слідчої СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 від 12.09.2025 вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

При цьому, відповідно до ч.ч.4, 6, 9-11 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п.1-4 ч.1 ст.96-2 КК України.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі вищевказаних речових доказів, які вилучені в ході обшуку на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.

У зв`язку з необхідністю проведення експертиз, детального огляду вилученого речового доказу потрібно накласти арешт, зокрема згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 173 КПК України прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, проведення експертиз та інших слідчих дій у кримінальному провадженні, збереження від втрати, знищення чи перетворення вилученого майна, задля використання його у доказових цілях, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному випадку, розумним та співрозмірним обмеженню права власності, буде накладення арешту на вилучене майно.

Суд зазначає, що належне забезпечення збереження вказаних вище речових доказів можливе лише за умови накладення на нього арешту із забороною у відчуженні, користуванні та розпорядженні ним.

Слідчою доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаного майна може призвести до його знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а повернення майна його власнику, може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних судових експертиз слідчий суддя дійшов висновку, про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 11.09.2025 слідчим СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , у період з 09 години 28 хвилин по 10 годину 42 хвилини в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Холодногірського районного суду міста Харкова від 21.08.2025, мобільний телефон ТМ «Apple» IPhone SE чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з SIM- карткою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було поміщено до паперового конверту НПУ з пояснювальними написами та підписами всіх учасників слідчої дії.

Визначити місцем зберігання камеру схову речових доказів відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м.Харків, вул. Зброярська, 1.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1