У Х В А Л А

іменем України

Справа № 126/1693/25

Провадження № 1-кс/126/558/2025

31 липня 2025 року м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької ОСОБА_1

зі секретарем ОСОБА_2

за участі заявника ОСОБА_3

працівника ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бершадь клопотання ОСОБА_3 подане в порядку ст.206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 подане в порядку ст.206 КПК України.

В обгрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що звертається в порядку статті 206 КПК України з заявою про застосування насильства під час затримання.

Скарга подається стосовно дій інспекторів ОСОБА_5 , старшого лейтенанта поліції, та ОСОБА_6 , капітана поліції, працівників Сектору реагування патрульної поліції Відділення № 1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. Подія мала місце 27.06.2025 року о 10:15 у селі Флорине, по вулиці Юрія Коваленка, де здійснювалося патрулювання нарядом БЕТОН-51, до складу якого входили зазначені інспектори.

Затримання було проведено стосовно заявника, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 142893, складеного за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), яка передбачає відповідальність за дрібне хуліганство.

Інцидент розпочався з зупинки автомобіля марки КІА (за рапортом інспектора Турулька моделі Sportage білого кольору), який, за твердженням поліції, не зупинився для надання дороги іншому транспортному засобу з увімкненим проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом. Під час спілкування з водієм до місця події підійшов заявник, що, за версією інспекторів, призвело до конфлікту.

Затримання тривало з 10:15 до 12:25 27.06.2025, протягом якого заявник був доставлений до Відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у м. Бершадь, розташованого за адресою: вул. Будкевича, буд. 13, Вінницька область. Доставлення відбулося о 10:33, про що зафіксовано в рапорті інспектора Жураківського. Під час затримання та транспортування застосовувалися спецзасоби, зокрема сльозогінний газ, кайданки та фізична сила, що, за твердженням заявника, призвело до тілесних ушкоджень (сліди крові на правому лікті), зафіксованих медичним висновком працівників швидкої медичної допомоги, викликаної орієнтовно о 10:30.

Дії інспекторів супроводжувалися складанням відповідних документів, зокрема протоколу затримання відповідно до ст. 260-262 КУпАП, а також рапортів, у яких описано обставини події. Зокрема, інспектор Жураківський зазначив, що затримання було проведено для припинення правопорушення та своєчасного розгляду справи, тоді як інспектор ОСОБА_7 вказав на підозру у скоєнні правопорушення за ст. 122 ч. 3 КУпАП (порушення правил зупинки) та опір поліції. Відеозапис із нагрудного відеореєстратора, як зазначено в рапорті, фіксував усі дії, що дає можливість перевірити відповідність дій інспекторів нормам права.

Ця подія викликала у заявника підозру щодо незаконності затримання, перевищення службових повноважень та можливого порушення його прав, що стало підставою для подання скарги в порядку ст. 206 КПК України.

ОСОБА_3 заявляє, що під час адміністративного затримання 27.06.2025 о 10:15 інспекторами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було застосовано до мене необґрунтоване фізичне насильство, що суперечить ст. 44 Закону України "Про Національну поліцію" та ст. 3 Європейської конвенції з прав людини, зокрема:

- було використано сльозогінний газ, кайданки та фізичну силу, що призвело до отримання тілесних ушкоджень (сліди крові на правому лікті), зафіксованих медичним висновком працівників швидкої медичної допомоги, викликаної на місце події орієнтовно о 10:30.

- застосування спецзасобів було непропорційним і не обґрунтованим наявною ситуацією, оскільки заявник не чинив активного опору та не створював загрози, що може свідчити про перевищення службових повноважень.

Під час тримання в ВП Гайсинського РУП ГУНП у м. Бершадь заявником було зафіксовано психологічний тиск, що також може вказувати на порушення його прав.

На підставі викладеного заявник просить розглянути дану скаргу та, відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК, забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження для встановлення факту, характеру та обставин застосування до нього фізичного насильства під час адміністративного затримання 27.06.2025. Відповідно до ч. 6 п. 2 ст. 206 КПК доручити відповідному органу досудового розслідування (ТУ ДБР у м. Хмельницькому) провести повне дослідження фактів, викладених у цій заяві, включаючи аналіз рапортів інспекторів, відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів та свідчень свідків

У судовому засіданні заявник, ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Працівник ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення клопотання заявника.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Повноваження слідчого судді це взаємопов`язана система прав та обов`язків, що мають владний характер і спрямовані на забезпечення реалізації функції судового контролю в досудовому провадженні, що здійснюються у формах та порядку, передбачених КПК для досягнення завдань кримінального провадження.

Таким чином повноваження слідчого судді здійснюються в рамках саме кримінального провадження, а не будь-якого іншого, і тільки на стадії досудового провадження, яке згідно ч. 2 ст. 214 КПК України розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і закінчується діями, передбаченими ст. 283 КПК України.

Залежно від змісту і характеру питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції слідчого судді, його повноваження на досудовому провадженні можна класифікувати на певні групи залежно від їх процесуальної спрямованості:

- повноваження слідчого судді при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування. За ухвалою слідчого судді застосовуються: заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи;

- повноваження слідчого судді при проведенні процесуальних дій, які обмежують конституційні права людини. Слідчий суддя надає дозвіл на проведення: слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

- повноваження слідчого судді при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Крім того, до повноваження слідчого судді відноситься і реалізація обов`язків щодо захисту прав людини в порядку, передбаченому ст. 206 КПК України.

Так, положеннями ч. 1 ст. 206 КПК України регламентовано, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до частин 2-5 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас, якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Отже, стаття 206 КПК встановлює не тільки обов`язок слідчого судді розглянути таке повідомлення негайно, але визначає чіткий алгоритм дій слідчого судді щодо забезпечення розгляду такої скарги. Крім того, дії слідчого судді при розгляді такої заяви мають бути послідовними та здійснюватися в певному порядку. Тобто, спочатку слідчий суддя перевіряє відомості про незаконне позбавлення волі особи. Якщо ці відомості створюють у слідчого судді обґрунтовану підозру незаконного утримання особи, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи (ч. 2 ст. 206 КПК України).

Тільки після того, як особа буде доставлена до суду, положення ч. 3 ст. 206 КПК України встановлюють обов`язок слідчого судді розглянути заяву по суті, тобто прийняти рішення про звільнення позбавленої свободи особи, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи, або, в протилежному випадку, рішення про відмову у звільненні особи.

Однак, у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає можливість зміни чи уточнення тих питань, які виносяться сторонами на вирішення слідчого судді.

Даною скаргою на розгляд слідчого судді винесено питання про невідкладне проведення судово-медичного обстеження для встановлення факту, характеру та обставин застосування до заявника фізичного насильства під час адміністративного затримання 27.06.2025, що врегульовано КУпАП, а отже, такі питання не стосуються кримінального провадження.

Наведене підтверджується долученими до матеріалів скарги адміністративними матеріалами та протоколами про адміністративне затримання, рапортами.

Отже, з вищенаведених матеріалів слідчий суддя приходить до висновку, що питання, які винесені на розгляд слідчого судді стосуються законності затримання ОСОБА_3 в порядку адміністративного затримання, які з врахуванням положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 26 КПК України не відносяться до повноважень слідчого судді та не можуть бути предметом розгляду в порядку, передбаченому ст. 206 КПК України.

Крім цього, в скарзі на розгляд слідчого судді винесена вимога доручити відповідному органу досудового розслідування (ТУ ДБР у м.Хмельницькому) провести повне дослідження фактів, викладених у заяві, включаючи аналіз рапортів інспекторів, відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів та свідчень свідків.

Розглядаючи цю вимог слідчий суддя зазначає, що заявник не позбавлений можливості звернутися до органів досудового розслідування з заявою про вчинення злочину, де в ході досудового розслідування будуть з`ясовані вказані обставини.

Підсумовуючи викладене, слідчим суддею не встановлено обставин, які б підтверджували, що ОСОБА_3 утримується під вартою, відтак підстави для застосування до нього вимог ст. 206 КПК України відсутні, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст. ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 26, 206, 309, 369, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 подане в порядку ст.206 КПК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1