Справа № 452/2029/25
Провадження № 1-кс/452/393/2025
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2025 року м. Самбір

Слідча суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: слідчого СВ Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника

ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області

ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працівника благоустрою Новокалинівського ВУВКГ Самбірського району Львівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який не є особою з інвалідністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий СВ Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 11 червня 2025 року звернулася до слідчої судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області із клопотання, погодженим прокурором Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без можливості внесення застави, посилаючись на те, що слідчим відділенням Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000347 від 11 червня 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У клопотанні зазначено, що 09 червня 2025 року, приблизно о 23 год. 40 хв., ОСОБА_5 перебуваючи неподалік місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту з батьком ОСОБА_8 , який розпочав останній, та отримавши від нього декілька ударів в голову, а саме: обличчя, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому

ОСОБА_8 , застосував до останнього фізичне насильство, як форму домашнього насильства, згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно схопив внутрішньою частиною передпліччя ОСОБА_8 за шию та штовхнув в результаті чого останній втратив рівновагу та впала на землю, та продовжуючи свій злочинний умисел наніс йому руками декілька ударів в ділянку голови, внаслідок чого заподіяв, згідно довідки КНП «ДМЛ №1» ДМР, потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді неуточнений випадок удушення?; механічна асфіксія внаслідок насильницьких дій?; аноксичні ураження головного мозку, не класифіковані в інших рубриках?; перелом вирасткового відростка нижньої щелепи багатоуламковий справа, зі зміщенням уламків; перелом під`язикової кістки (S02.61); відкрита рана зовнішнього слухового ходу справа; множинні поверхневі травми голови забої, подряпини, які відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_8 , тобто у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_5 10 червня 2025 року о 22 год. 20 хв., в порядку ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 121 КК України, та 11 червня 2025 року повідомлено про підозру у вчинення даного кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий вказує про те, що у ході досудового розслідування встановлено ризики щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, передбачені

ст. 177 КПК України, а саме останній може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

На переконання прокурора та слідчого запобігти зазначеним ризикам шляхом обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

У судовому засіданні слідчий СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали повністю, покликаючись на обставини викладені у ньому, просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив застосувати до нього запобіжний захід на розсул суду.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просила застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме у виді нічного домашнього арешту, та надала суду відповідні документи, що характеризують підозрюваного. Вважала, що ризики, зазначені прокурором не доведені, ґрунтуються на припущеннях. ОСОБА_5 працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується за місцем проживання. Він визнає, що дійсно спричинив тілесні ушкодження потерпілому

ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та спровокував конфлікт. Намірів перешкоджати слідству не має, буде виконувати всі покладені на нього обов`язки.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали клопотання слідчого слід дійти до наступного висновку.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного у п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява

№ 42310/04) від 21.04.2011 року, де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 28.10.1994 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), заява

№ 14310/88, зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Підозра у інкримінованих ОСОБА_5 діях є обґрунтованою і підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 10.06.2025;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 10.06.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.06.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 11.06.2025;

- довідкою КНП «ДМЛ № 1» ДМР № 1240 від 10.06.2025 щодо діагнозу

ОСОБА_8 ;

- іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування.

Отже, оцінюючи факти та інформацію, якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення, слідча суддя дійшла висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Щодо наявності ризиків, на які вказує сторона обвинувачення, слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи існування ризиків з боку ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року в якій ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як встановлено судом ОСОБА_5 обвинувачується за ч. 1 ст. 121 КК України, санкція якої передбачає покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, тобто у вчиненні тяжкого злочину, знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Разом з тим, у справі «В. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland), заява № 14379/88, від 26.01.1993 року, п. 33. ЄСПЛ вказав, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою … При цьому треба враховувати характер обвинувачуваного, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти.

Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, що підтверджується довідкою № 55 від 11 червня 2025 року; має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де згідно характеристики старости характеризується позитивно. Раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Враховуючи зазначене, слідча суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено зазначений ризик.

Оцінюючи існування ризику з боку ОСОБА_5 впливу на потерпілого та свідків слід зазначити таке.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Можливість впливу з боку ОСОБА_5 потерпілого на свідків суд вважає слушним, враховуючи, що вони родичами, перебувають в одному колі спілкування; може спонукати їх на зміну показань.

Отже, слідча суддя вважає, що слідчим доведено зазначений ризик.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Доводи слідчого про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків зазначених у клопотанні є непереконливими.

Згідно частини 4 статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи в сукупності особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, необхідність забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обовязків та запобігти спробам переховуватись від досудового слідства та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню, слідча суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме - у виді цілодобового домашнього арешту на строк шістдесят днів.

Слідча суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватися та перешкоджати кримінальному провадженню.

Частиною 1 та частиною 2 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При обранні даного запобіжного заходу слідча суддя також до уваги приймає те, що ОСОБА_5 має постійне зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Дану обставину в судовому засіданні також підтвердив свідок ОСОБА_10 , який є дядьком підозрюваного та якому на праві власності належить зазначений будинок, що підтверджено відповідними доказами. Крім того, дана обставина підтверджена довідкою старости с. Мала Білина. Доказів протилежного слідчій судді не надано.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором-процесуальним керівником, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000347 від 11 червня 2025 року відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу - шістдесят днів, який обчислюється з дня винесення ухвали, з 11 червня 2025 року; дія ухвали суду про застосування запобіжного заходу закінчується 10 серпня 2025 року.

ОСОБА_5 заборонити залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області, до Самбірської окружної прокуратури, до Самбірського міськрайонного суду Львівської області за першою вимогою;

- не відлучатись з місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду та слідчого, прокурора;

- утримуватися від будь-якого спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, застосувати до ОСОБА_5 до 10 серпня 2025 року такі обмежувальні заходи:

- заборонити наближатися ближче ніж на 100 м до місця, де потерпілий ОСОБА_8 може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

- заборонити листування, телефонні переговори з потерпілим ОСОБА_8 , інші контакти через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу для виконання направити Самбірському районному відділу ГУ МВС України у Львівській області (Львівська область, Самбірський район, м. Самбір, вул. Степана Бандери, 4) за місцем проживання підозрюваного.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст цієї ухвали суду виготовлено в нарадчій кімнаті, проголошено, надано для ознайомлення учасникам кримінального провадження 16 червня 2025 року о 9 год. 20 хв.

Слідча суддя