У Х В А Л А

04 серпня 2025 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква Київської області в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» клопотання

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 13.07.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2022 та призначити остаточне покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.12.2023 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 13.07.2023, більш суворим покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.07.2023 та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців,

про застосування положень Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування щодо нього положень Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Представник колонії ОСОБА_5 підтримав клопотання та вважав за необхідне звільнити засудженого від покарання, призначеного вироками Шевченківського раойнного суду м. Чернівці від 06.07.2023 та Шевченківського районного суду м. Львова від 13.07.2023 та вважати його таким, що відбуває покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2022.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав позицію представника колонії.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив таке.

Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 13.07.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2022 та призначити остаточне покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.12.2023 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 13.07.2023, більш суворим покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.07.2023 та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців

При цьому встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.07.2023 ОСОБА_3 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2022 та призначити остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання 01.04.2023.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2022 ОСОБА_3 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вимоги ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2022 та остаточно призначити покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2022 ОСОБА_3 засуджено за ст. 395 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) зроблений висновок про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону N 3886-IX. Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2022 встановлений на рівні 2 481,00 грн. а ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2023 встановлений на рівні 2 684,00 грн.

Отже для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2022 року має перевищувати 2 481.00 грн, а для 2023 року- 2 684,00 грн.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.07.2023 ОСОБА_3 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення 28.03.2023 крадіжки чужого майна: один епізод на суму 833.00 грн., другий епізод на суму 493, 47 грн, третій епізод від 27.03.2023 на суму 498.67 грн.; вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 13.07.2023 ОСОБА_3 засуджений за вчинення 12.12.2022 та 21.12.2022 крадіжки чужого майна на суму 320,66 грн та 526,00 грн. відповідно.

Відтак, на день розгляду клопотання діяння, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення якого ОСОБА_3 засуджено вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.07.2023 та вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 13.07.2023 наразі не можуть вважатись кримінальними правопорушеннями, оскільки вартість майна, яке він викрав не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_3 згідно вироків Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.07.2023 та Шевченківського районного суду м. Львова від 13.07.2023, викрав чуже майно, на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто кримінальна караність вчинених ним діянь відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ усунута, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого від призначеного покарання за цими вироками.

Разом з тим, згідно Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2022 ОСОБА_3 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення в 14.05.2022 таємного викрадення чужого майна на суму 13 139,60 грн, яка перевищує 2 481.00 грн.

Таким чином на день розгляду клопотання, діяння, за вчинення якого ОСОБА_3 засуджено цим вироком залишається вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна за таємне викрадення якого він засуджений перевищує два неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на день крадіжки, а тому суд дійшов висновку що ОСОБА_3 слід вважати засудженим та таким що відбуває покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2022.

Керуючись ст. 74, КК України, статтями 376, 535, 537 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування положень Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 13.07.2023 за ч. 4 ст. 185, 71 КК України у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, негайно.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.07.2023 за ч. 4 ст. 185, 71 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, негайно.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що засуджений та відбуває покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2022 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вимоги ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2022 та остаточно призначити покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання - 01.04.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення семиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6