УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , представників власника майна ОСОБА_3 - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2025 року, у кримінальному провадженні №0000230 від 12.03.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2025 року, у кримінальному провадженні № 0000230 від 12.03.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, вилучене в ході проведення обшуку 04.02.2025 р. за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон ІМЕІ: НОМЕР_1 марки «iPhone» моделі «14 Pro», предмети, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти у іноземній валюті «долар США», загальною сумою 547800, предмети, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти у іноземній валюті «Євро», загальною сумою 82660.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 від 12.03.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

04.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/528/25 проведено обшук житлової квартири за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказали, що ОСОБА_3 як власник, володілець майна не має будь-якого відношення до обставин злочину щодо діяльності СТОВ «МТС «АЛЬЯНС» та ООО«МТС «АЛЬЯНС », його прізвище не фігурує у складі засновників чи керівників зазначених суб`єктів господарювання, та відсутні будь-які документи щодо пов`язаності ОСОБА_9 із зазначеними СПД.

Відповідно до зазначеної ухвали слідчого судді у справі № 761/528/25 від 07.01.2025 року стороні обвинувачення було надано дозвіл на відшукання та вилучення під час обшуку речей та документів щодо фінансово-господарської діяльності: СТОВ «МТС «Альянс» (); ООО «МТС «АЛЬЯНС» (код ), ТОВ «Меркурій сервіс» (); ООО «МЕРКУРИЙ СЕРВИС» (код ), а саме: контракти, договори з додатками та специфікаціями, податкові накладні, видаткові накладні, акти прийому-передачі товарно- матеріальних цінностей (виконання робіт, надання послуг), контракти, вантажно-митні декларації зі всіма додатками, інвойси, договори доручення, довіреності на отримання товару (журнали видачі довіреностей) за період з 2022 по 2024 рр.

Проте під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , інформація, що надана стороною обвинувачення слідчому судді як обґрунтування для отримання дозволу на проведення обшуку свого підтвердження не знайшла , жодних документів чи речей, що свідчать про будь-яку причетність ОСОБА_3 до фінансово-господарської діяльності: СТОВ «МТС «Альянс» (); ООО «МТС «АЛЬЯНС» (код ), ТОВ «Меркурій сервіс» (); ООО «МЕРКУРИЙ СЕРВИС» (код ), виявлено не було.

Незважаючи на це слідчим, всупереч вимог ухвали суду про обшук № 761/528/25 від 07.01.2025 року було вилучено речі та майно, що не були санкціоновані судом, а саме: мобільний телефон ІМЕІ: НОМЕР_1 ; марки «iPhone», моделі «14 Pro», грошові кошти 547800 доларів США та НОМЕР_2 євро, що належать ОСОБА_10 .

При цьому згідно змісту протоколу обшуку від 04.02.2025 року власником майна ОСОБА_3 було надано документи, що підтверджують законне походження грошових коштів, та відсутність будь-якої їх пов`язаності з обставинами кримінального правопорушення, але слідчим зміст зазначених документів у протоколі обшуку не відображено, правовий аналіз не здійснено, та не зазначено мотиви, за якими було здійснено вилучення грошових коштів ОСОБА_11 , що є його законною власністю, та не пов`язані з обставинами кримінального правопорушення.

Крім того, у протоколі обшуку слідчим не було наведено критеріїв, зазначених у ст. 98 КПК України, за якими вилучені кошти та телефон мають ознаки речових доказів, та які обставини справи вони встановлюють чи підтверджують.

Ухвалою слідчого судді у справі № 761/5472/25 (провадження № 1-кс/761/4260/2025) від 11 лютого 2025 року на вилучені під час обшуку грошові кошти та мобільний телефон ОСОБА_11 було накладено арешт.

Вилучені грошові кошти 547800 доларів США та 82660 євро, що належать ОСОБА_10 , а також його мобільний телефон не відповідають критеріям ст. 98 КПК України, як речові докази у даному кримінальному провадженні, що свідчить відсутність на вказані речі як на підстави для прийняття процесуальних рішень обґрунтованості підозри у процесуальних документах сторони обвинувачення.

З часу проведення обшуку ОСОБА_12 не був залучений до жодної слідчої чи процесуальної дії у даному кримінальному провадженні. У нього відсутній статус підозрюваного, цивільного відповідача, або особи, що несе матеріальну відповідальність за дії підозрюваного, обвинуваченого у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, подальше утримання органом досудового розслідування особистого майна ОСОБА_9 , грошових коштів у сумі 547800 доларів США та 82660 євро, щодо яких надано докази їх законного походження, а також його мобільного телефону є недоцільним, та таким, що є невиправданим втручанням у конституційні права особи, та права, передбачені Європейською конвенцією з прав людини та основних свобод.

На підставі наведеного просять слідчого суддю скасувати арешт майна.

В судовому засіданні представники власника майна ОСОБА_3 - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , власник майна ОСОБА_3 підтримали доводи клопотання, зазначили, що ОСОБА_3 не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження. Просили задовольнити клопотання з підстав, наведених у ньому, та скасувати арешт, який накладено на мобільний телефон, грошові кошти, які належать ОСОБА_3 . Додатково навели дані в документах, які підтверджують законність походження вилучених грошевих коштів; договори купівлі корпоративних прав, рухомого майна, договори банківського вкладу в період з 2015 по 2020 років, дані про доходи з інвестиційних прибутків, продажу майна, відомості про походження від заробітної плати коштів, які перебували у володінні ОСОБА_13 .

Звернули увагу, що майно вилучили у приватному житлі ОСОБА_14 , який проживає з дружиною та малолітньою дитиною, протягом досудового розслідування підозра заявнику не повідомлена.

Прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечувати проти задоволення клопотання, зазначили, що вилучені грошові кошти належать сім`ї ОСОБА_15 в цілому, на даний час достовірно визначити належність грошових коштів неможливо.

Заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна, в тому числі, з метою збереження речових доказів.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 від 12.03.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

04.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/528/25 проведено обшук житлової квартири за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході обшуку було вилучено майно, а саме: мобільний телефон ІМЕІ: НОМЕР_1 марки «iPhone» моделі «14 Pro», предмети, які зазначено в протоколі, за своїми зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти у іноземній валюті «долар США», загальною сумою 547800, предмети, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти у іноземній валюті «Євро», загальною сумою 82660.

Відповідно до ухвали слідчого судді у справі № 761/528/25 від 07.01.2025 року стороні обвинувачення було надано дозвіл на пошук та вилучення під час обшуку речей та документів, щодо фінансово-господарської діяльності: СТОВ «МТС «Альянс» (); ООО «МТС «АЛЬЯНС» (код ), ТОВ «Меркурій сервіс» (); ООО «МЕРКУРИЙ СЕРВИС» (код ), а саме: контракти, договори з додатками та специфікаціями, податкові накладні, видаткові накладні, акти прийому-передачі товарно- матеріальних цінностей (виконання робіт, надання послуг), контракти, вантажно-митні декларації зі всіма додатками, інвойси, договори доручення, довіреності на отримання товару (журнали видачі довіреностей) за період з 2022 по 2024 рр.

Проте жодні документи не відшукані та не вилучалися.

Постановою слідчого від 04.02.2025 року вилучене майно, грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № провадженні № 0000230 від 12.03.2024.

Зі змісту ухвали убачається, що арешт на майно, грошові кошти було накладено з метою збереження речових доказів, які уважають на етапі постановлення ухвали 11.02.2025 року, виправдовували потреби досудового розслідування.

Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину, що повинно бути встановлено в судовому порядку на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих слідчим.

Проте з часом тривалості кримінального провадження, обсягу обставин, які розслідуються, прокурор не обґрунтував, що в подальшому вилучене майно, грошові кошти можуть бути використані як доказ, при тому, що ОСОБА_3 , який не є підозрюваним, обґрунтував законність їх походження та належність наданими фактичними даними.

Вказане свідчить, що арешт накладений на грошові кошти, які належать ОСОБА_3 , не відповідає в подальшому співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у подальшому.

Таким чином, на теперішній час матеріали кримінального провадження не містять переконливих доказів того, що арештоване майно, а саме грошові кошти, набуто ОСОБА_3 протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального чи правопорушення.

Щодо арешту мобільного телефону ОСОБА_3 необхідно вказати, що мобільний телефон був вилучений в ході проведення обшуку, на ньому був встановлений пароль логічного захисту, який був повідомлений власником, проте з ходом проведення досудового розслідування дані про інформацію мобільного телефону не досліджені, експертиза мобільного телефону не призначена.

Крім того, прокурором не доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення його збереження.

Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.

Крім того, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982) Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Водночас, у п. 38 рішення по справі «Ісмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Разом з цим, як вбачається з викладеного, накладений у даному кримінальному провадженні арешт мобільного телефону та грошових коштів ОСОБА_3 жодним чином не сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні та будь-яким чином не пов`язаний з розслідуванням конкретного злочину, ОСОБА_3 не було допитано в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, в жодному процесуальному статусі.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2025 року, у кримінальному провадженні №0000230, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва № 761/5472/25 (провадження № 1 кс/761/4260/2025) від 11 лютого 2025 року щодо майна:

-мобільний телефон ІМЕІ: НОМЕР_1 марки «iPhone» моделі «14 Pro»,

-предмети, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти у іноземній валюті «долар США», загальною сумою 547800;

-предмети, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти у іноземній валюті «Євро», загальною сумою 82660, які були вилучені у ході проведення обшуку 04.02.2025 р. за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1