Провадження № 1-кс/643/3844/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зади суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001998 від 06.07.2025 за ч. 2 ст. 121 КК України відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушівка Куп`янського району Харківської області, студента 2 курсу Харківського автотранспортного фахового коледжу, не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає у АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 05.07.2025, близько 21:00, неповнолітній ОСОБА_7 знаходився на відкритій ділянці місцевості неподалік будинку № 21 по вул. Світлій у м. Харкові, де разом з раніше знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , неповнолітнім ОСОБА_10 вживали алкогольні напої, під час чого між ОСОБА_9 , неповнолітніми ОСОБА_7 і ОСОБА_10 з одного боку, та ОСОБА_8 з іншого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник раптовий єдиний злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості.

Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_10 , діючи в групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, несподівано для ОСОБА_8 , наніс один удар рукою в область грудної клітини останнього, після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повалили на землю ОСОБА_8 , та, діючи умисно, зі значною силою, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 нанесли не менше шести хаотичних ударів кожний лівою та правою ногами по тулубу ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 , у свою чергу, почав стрибати по голові та тулубу лежачого на землі ОСОБА_8 , після чого наніс один удар правою ногою по обличчю ОСОБА_8 .

Далі, в період часу з 21:00 до 22:00, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, скориставшись тим, що ОСОБА_8 лежить на землі у безпорадному стані, застосовуючи фізичну силу, періодично підходив до останнього та наносив множинні удари кулаками рук та ніг в хаотичному порядку у ділянку голови та тулубу потерпілого.

Після того ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , вчинивши всі дії, які вважали за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, пов`язаної зі спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , припинили побиття потерпілого та з місця скоєння злочину зникли, залишивши останнього лежати на землі у непритомному стані, де 06.07.2025, приблизно о 07:50 тіло ОСОБА_8 без ознак життя виявлено перехожим на відкритій ділянці місцевості неподалік будинку № 21 по вул. Світлій у м. Харкові.

Причиною смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , явились легенево-серцева недостатність, множинні переломи ребер, множинні травми тіла, множинні травми голови.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого та 07.07.2025 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання до 10 років позбавлення волі, слідчий вважає, що існують ризики переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та знищення, спотворення чи переховування будь-якої з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і більш м`який, ніж тримання під вартою, запобіжний захід не зможе їм запобігти.

В суді прокурор підтримав заявлене клопотання.

Підозрюваний не спростовував факту завдання тілесних ушкоджень потерпілому, разом з тим зазначив, що наніс останньому лише 2-3 удари на самому початку, тоді як ОСОБА_12 наносив потерпілому удари тривалий час та у великій кількості, стрибаючи при цьому по тілу та голові потерпілого. Посилаючись на те, що він кається у скоєному, не мав наміру завдати смерті потерпілому, дає правдиві показання та не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином, просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обмежитись домашнім арештом.

Захисник, пославшись на позицію підозрюваного, зазначив, що підозра ОСОБА_7 не конкретизована. Показання останнього цілком узгоджуються з показаннями свідків, які вказують, що ОСОБА_7 не міг своїми діями завдати смерті потерпілому, отже не має відповідати за дії інших. Просив звернути увагу, що будь-який з перелічених стороною обвинувачення ризиків відсутній, як і обставини, які б вказували про не можливість застосування до ОСОБА_7 менш суворого ніж тримання під вартою запобіжного заходу. ОСОБА_7 є неповнолітнім, має постійне місце проживання, де мешкає разом з матір`ю та бабусею, яка має ряд захворювань та помірну допомогу якій надає підозрюваний. За місцем навчання в цілому характеризується позитивно. Батько підозрюваного під час несення військової служби отримав вибухову травму, в наслідок якої зазнав ампутації правої нижньої кінцівки.

Просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, якого буде цілком достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Законний представник ОСОБА_5 посилаючись на щире каяття підозрюваного, який є її сином, позитивні відомості про його особу, просила не обирати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зобов`язуючись особисто контролювати поведінку сина та виконання ним процесуальних обов`язків.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого: згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частина друга даної статті вказує, що підставою застосування запобіжного заходу крім перелічених ризиків, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу має враховувати обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність перелічених в ст. 177 КПК України ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стосовно підозри ОСОБА_7 слід зазначити, що на цьому, початковому, етапі розслідування вона є цілком обґрунтованою та такою, що підтверджується зібраними доказами, а саме відомостями, зафіксованими в протоколах огляду місця події, протоколах допитів свідків, медичних документах тощо.

Враховуючи початковий етап розслідування, питання причинно-наслідкового зв`язку між конкретними діями підозрюваного, інших фігурантів та смертю потерпілого має бути вирішено під час подальшого розслідування та аналізу всіх доказів, зібраних як стороною обвинувачення, так і стороною захисту. З погляду на це, враховуючи спільність та єдину направленість дій ОСОБА_7 та інших осіб щодо завдання тілесних ушкоджень потерпілому, слідчий суддя вважає, що відсутність на тепер беззаперечних доказів того, що саме ОСОБА_13 наніс потерпілому тілесні ушкодження, від яких останній помер не є ключовим елементом під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; наявність судимостей; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки тощо.

Аналізуючи перелічені прокурором ризики в сукупності з обставинами кримінального правопорушення та особистістю підозрюваного можна дійти висновку, що зазначені ризики існують.

Так, ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду обґрунтований, насамперед, суворістю передбаченого покарання в разі доведення вини підозрюваного у вчиненні злочину. Не дивлячись на свій неповнолітній вік, події, які перебували вчиненню злочину, насамперед вживання протягом дня спиртних напоїв, вказують на низький рівень контролю за поведінкою підозрюваного з боку батьків, що може сприяти його переховуванню.

Не виключається й ризик незаконного впливу на свідків. На це вказують ті факти, що свідки злочину і подій, які йому передували, в більшості своїй є знайомі підозрюваного, де хто з них є молодшим за підозрюваного. Показання свідків є викривальними щодо дій ОСОБА_7 , отже ймовірність незаконного впливу на них шляхом умовлянь чи погроз з метою зміни своїх свідчень є очевидним.

З погляду на те, що наразі не встановлено місцеперебування деяких з особистих речей потерпілого та обставини їх зникнення місця події не можна виключати й ризик знищення чи переховування цих речей у тому числі ОСОБА_7 .

За вказаних обставин відомості про особу підозрюваного, а саме його неповнолітній вік та наявність, в силу віку, міцних соціальних зв`язків, які проявляються у проживанні разом з матір`ю та бабусею, навчанні в учбовому закладі середньо-спеціальної освіти, не є тими особливими факторами, які б мали зумовити застосування до ОСОБА_7 більш м`якого ніж тримання під вартою запобіжного заходу.

Таким чином, існування вказаних ризиків наряду з обґрунтованою підозрою у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вказує, на думку слідчого суді, про обґрунтованість заявленого клопотання та необхідність його задоволення.

З погляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-198, 309, 395, 492 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 20:10, 06.07.2025.

Строк дії ухвали до 03.09.2025.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_7 батьків останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_7 у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 11.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1