печерський районний суд міста києва
УХ В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушення у сфері кібербезпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

06.08.2025 прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушення у сфері кібербезпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль Lexus LX 570 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , із забороною користування та розпорядження, з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

26 серпня 2025 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання за його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

Власник вилученого майна у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином. Адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на електронну адресу суду направила заперечення на вказане клопотання, просила відмовити, зазначивши, 14.03.2025 ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (після перейменування Металургійний районний суд міста Кривого Рогу) накладено арешт на вилучений під час обшуку 06.03.2025 року автомобіль марки Lexus LX 570 vin НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_1 , власником транспортного засобу є ОСОБА_4 .

26.05.2025 представник володільця майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 звернулася до Металургійного районного суду м. Кривого Рогу з клопотанням про скасування арешту вищезазначеного транспортного засобу.

23.07.2025 ухвалою Металургійного районного суду м. Кривого Рогу задоволено клопотання адвоката ОСОБА_5 , котра діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, подане в рамках кримінального провадження № 0001444 від 25.12.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2025 року у кримінальному провадженні №0001444 від 25.12.2023 року, на вилучений під час обшуку 06.03.2025 року, автомобіль Lexus LX 570 vin НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_1 , власником транспортного засобу є ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 не є стороною кримінального провадження та автомобіль не містить ознак речового доказу у відповідність до положень ст. 98 КПК України, а тому відсутні жодні законні підстави втручання у конституційні права ОСОБА_4 на вільне володіння своїм майном. Сама по собі наявність у матеріалах провадження постанови про визнання речовими доказами автомобілю марки засобу Lexus LX 570 vin НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_1 , не може бути врахована як мета для накладення арешту у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі прокурора та адвоката ОСОБА_5 .

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали провадження за клопотанням, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001444 від 25.12.2023 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

В указаному кримінальному провадженні створено спільну міжнародну слідчу групу, зі складом компетентних органів Литовської Республіки, Литви та України.

Під час досудового розслідування встановлено групу осіб, які у складі злочинної організації на території м. Кам?янського Дніпропетровської області здійснюють заволодіння грошовими коштами громадян держав Європейського Союзу, або таких які там тимчасово проживають, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки через мережу Інтернет, в особливо великих розмірах, організувавши так званий «Call - центр», діяльність якого направлена на вчинення шахрайських дій відносно потерпілих.

Так, відповідно до розробленого злочинного плану, одні із учасників злочинної групи - працівники шахрайського «Call - центру» за допомогою електронно-обчислювальної техніки, мережевого обладнання, ІР-телефонії та програмного забезпечення, що забезпечує підміну номерів телефонів, здійснювли дзвінки громадянам, представляючись працівниками правоохоронних органів або банківських установ, та в ході розмови шляхом обману або зловживання довірою дізнавалися в осіб ідентифікаційні дані банківських рахунків, а також ключі доступу до особистих кабінетів «Інтернет - банкінгу».

Вчиняючи кримінальні правопорушення, у розмовах з потерпілими злочинці представляючись працівниками банківських установ або представниками правоохоронних органів тієї чи іншої іноземної держави, в подальшому під час бесіди з потенційними потерпілими попереджаючи про можливі шахрайські дії інших осіб та маючи певний перелік анкетних даних потерпілих, у тому числі дату народження, найменування банківської установи у якій ті є клієнтами, адресу проживання тощо, використовували такі дані у спілкуванні, переконуючи, що таку інформацію могли отримати тільки реально обізнані працівники банку або працівники правоохоронних органів, тим самим входячи у довіру осіб, які не підозрювали про злочинні наміри відносно них, та під різними приводами виманювали повні персональні відомості потерпілих, такі як: номери банківських карток, ключі та паролі доступу до Інтернет-банкінгу тощо.

Після отримання зазначеної інформації, відповідно до злочинної схеми вчинюваного кримінального правопорушення, вже інша особа - працівник цього ж «Call - центру», вже з потенційним потерпілим продовжує розмову, в ході якої з використанням електронно-обчислювальної техніки через мережу Інтернет здійснює виведення всіх грошових коштів потерпілого на інші підконтрольні учасникам групи банківські рахунки, відкриті в конкретній банківській установі тієї чи іншої країни Європейського Союзу.

Встановлено, що учасники злочинної організації шляхом обману та зловживання довірою здійснили незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки та заволоділи грошовими коштами 6 осіб, зокрема громадян Литовської Республіки, а також осіб які мають дозвіл на постійне проживання в Литовській республіці на загальну суму 292 500,40 євро, що відповідно до курсу Національного Банку України на момент вчинення злочину складало 11 436 765,60 грн., що в 8 522 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

06.03.2025 за вказаними фактами повідомлено про підозру ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:

1. Проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями відносно всіх учасників злочинної організації, серед яких:

обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, з використанням технічних засобів аудіо -, відеоконтролю, проведеного в приміщенні шахрайського «Call -центру», а саме у приміщенні АДРЕСА_1 ;

аудіо-, відеоконтроль місця, а саме приміщення, де розміщується шахрайський «Call -центр»;

зняття інформації з електронних інформаційних систем відносно комп`ютерів, за допомогою яких здійснюється злочинна діяльність співробітниками шахрайського Call -центру;

зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно учасників злочинної організації;

візуального спостереження за особою відносно всіх учасників злочинної організації;

візуального спостереження за місцем, річчю (автомобілями фігурантів);

аудіо-, відеоконтроль особи.

Разом з цим, в ході проведення зняття інформації з інформаційних систем, а саме персональних комп`ютерів, яким користуються у своїй злочинній діяльності ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , та інші на теперішній час невстановлені особи, встановлено механізм вчинення злочину, способи отримання грошових коштів потерпілих злочинним шляхом, а також підтверджено ролі учасників ОСОБА_9 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , у злочинній організації.

У той же час, проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_25 , ОСОБА_8 встановлено та підтверджено стійкий зв`язок учасників злочинної організації, її ієрархію, підпорядкування між членами організації, надання організаторами чітких вказівок щодо шляхів виведення грошових коштів потерпілих, контроль організатора за діями підлеглих виконавців, звітування підлеглих за виконану злочинну роботу, пов`язану із шахрайським заволодінням грошових коштів потерпілих.

Крім того, аудіо - та відеоконтроль осіб зафіксував дії учасників злочинної організації безпосередньо в місці вчинення кримінального правопорушення, а саме в приміщенні (офіс) № 202 шахрайського «Call - центру», розташованого у м. Кам`янське по пр. Свободи, 2а.

2. Матеріалами, отриманими від компетентних органів Литовської республіки в порядку міжнародно-правової допомоги.

3. Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином підозра, оголошена ОСОБА_10 щодо вчинення вказаних кримінальних правопорушень є обґрунтованою.

06.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Металургійного районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області проведено обшук транспортного засобу Lexus LX 570 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 і перебуває у користуванні ОСОБА_10 , в ході чого, серед іншого вилучено автомобіль.

Слідством встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добре обізнаний про тактику документування злочинної діяльності працівниками правоохоронних органів, з зв`язку з чим, придбане за отримані злочинним шляхом кошти рухоме та нерухоме майно оформлює на близьких родичів.

У сторони обвинувачення є всі підстави вважати, що транспортний засіб - автомобіль Lexus LX 570 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 є рухомим майном, придбаним за кошти, отримані внаслідок вчинення злочинів, та відповідно є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Вилучене майно отримано кримінально-протиправним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_10 , а також ОСОБА_4 будь-яких документів, які б підтверджували законність коштів, за які придбано автомобіль, органу досудового розслідування не надали.

Так, 06.03.2025 слідчим винесено постанову про визнання автомобіля Lexus LX 570 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 речовим доказом.

Також прокурором в клопотанні зазначено, є достатні підстави вважати, що вилучений автомобіль марки Lexus LX 570 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та критеріям зазначеним у ст. 96-2 КПК України.

Так, органом досудового розслідування отримано відомості, що ОСОБА_10 та ОСОБА_4 не отримували та не декларували доходи, співрозмірні з витратами.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних, які свідчать про те, що ОСОБА_26 причетний до вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, що мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками, спричиненою шкодою у особливо великих розмірах, санкції якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання.

Як визначено ч. 5 цієї ж статті, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року зазначає: «Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Водночас, як вбачається з клопотання та долучених до нього матеріалів, у власника вилучено майна відсутній процесуальний статус, з яким закон пов`язує можливість накладення арешту на її майно.

Разом з цим, 23.07.2025 ухвалою Металургійного районного суду м. Кривого Рогу, скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2025 року у кримінальному провадженні №0001444 від 25.12.2023 року, на вилучений під час обшуку 06.03.2025 року, автомобіль Lexus LX 570 vin НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , власником транспортного засобу є ОСОБА_4 .

Отже, відсутні будь-які відомості, які б переконливо свідчили про необхідність накладення арешту на вказане майно, прокурор не довів необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, для досягнення визначеної ним в клопотанні мети, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушення у сфері кібербезпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1