ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/200/25 Справа № 694/1041/25 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

за участю:

скаржника ОСОБА_7 ,

представника скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2025 року про повернення скарги адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушеннята просила визнати таку бездіяльність незаконною, постановити ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП України в Черкаській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 23.12.2024.

Скарга мотивована тим, що 23.12.2024 ОСОБА_7 звернувся до СПД № 2 Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення. Заява була обґрунтована тим, що йому стало відомо про подання позову ТОВ «Споживчий кредит» до нього про стягнення коштів за Кредитним договором.

Вказувала, що працівник поліції прийняв заяву та повідомив, що заява зареєстрована в Інформаційно-телекомунікаційній системі Інформаційний портал НПУ за № 31628 від 23.12.2024.

Зазначала, що на день подання скарги відомості про дане кримінальне правопорушення не були внесені до ЄРДР.

Даний факт став відомий ОСОБА_7 08.04.2025 коли він отримав відповідь Звенигородського РВП про те, що згідно висновку № 15692 за результатами розгляду повідомлення від ОСОБА_7 було припинено розгляд матеріалів та дані про вчинення відносно ОСОБА_7 кримінального правопорушення не внесено до ЄРДР.

Просила суд поновити строк на подання скарги на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 23.12.2024, врахувавши, що він дізнався про факт невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР лише 08.04.2025.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2025 року відмовлено адвокату ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 у поновленні процесуального строку на звернення зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, а вказану скаргу повернуто скаржнику.

Роз`яснено скаржнику та його представнику право на повторне звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України, з порушенням питання про поновлення строку на звернення зі скаргою, в якій будуть вказані поважні причини пропуску такого строку, підтверджені належними та допустимими доказами для його поновлення.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску заявником процесуального строку для звернення з відповідною скаргою, слідчий суддя виходив з того, що скаржником та його представником не зазначено належних обґрунтувань та не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску ОСОБА_7 строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, через які він не мав об`єктивної можливості своєчасно подати відповідну скаргу, а також того, що через наявність істотних перешкод він був позбавлений реальної можливості своєчасно реалізувати своє право на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування.

Доводи скаржника щодо можливості обчислення строку на звернення зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України з дати, коли він отримав лист від Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за результатами розгляду його звернення, слідчий суддя вважав неспроможними, оскільки чинним кримінально-процесуальним законодавством строки на таке оскарження пов`язані не з моментом обізнаності особи, а саме з моментом вчинення бездіяльності.

Відсутність належного процесуального реагування уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області на заяву про вчинення кримінального правопорушення не перешкоджає заявнику оскаржувати бездіяльність цих осіб та не впливає на перебіг строку оскарження, а наданням відповіді листом цей строк не переривається.

Слідчий суддя вважав, що не може бути поважною причиною пропуску процесуального строку заявником та обставина, що відповідь Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, з якої він дізнався про невнесення відомостей до ЄРДР за його зверненням від 23.12.2024, він отримав лише 08.04.2025, оскільки десятиденний строк у даному випадку з дати звернення закінчився 03.01.2025, а зі скаргою адвокат ОСОБА_8 , яка діяла в інтересах скаржника ОСОБА_7 , звернулася до суду 11.04.2025.

Жодних інших причин, що були об`єктивно непереборними та позбавили можливості звернутися зі скаргою до суду у передбачений законом строк, представник скаржника не вказала, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у поновленні строку на звернення зі скаргою на бездіяльність Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, що пов`язана з невнесенням відомостей до ЄРДР та повернення скарги.

Крім того, слідчим суддею враховано, що 17.03.2025 адвокат ОСОБА_8 зверталась з аналогічною скаргою на бездіяльність Звенигородського РВП та ухвалою слідчого судді її скарга була повернута в зв`язку з поданням з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.

На думку слідчого судді, вказана обставина також свідчить про те, що скаржнику станом на 17.03.2025 вже було відомо про невнесення відомостей за його заявою від 23.12.2024 до ЄРДР.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 через підсистему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.04.2025 та скасувати її, а скаргу направити на новий розгляд до слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області для розгляду в іншому складі.

Зазначає, що слідчий суддя формально підійшов до питання оцінки поважності причин пропуску строку. Відповідь від Звенигородського РВП про відсутність внесення відомостей до ЄРДР була отримана скаржником лише 08.04.2025, і саме з цього моменту він об`єктивно дізнався про наявність бездіяльності. До того моменту скаржник перебував в очікуванні реакції органу, і зволікання не залежало від його волі. Рішення про повернення скарги без її розгляду по суті фактично позбавляє особу доступу до суду, що суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та правовим позиціям ЄСПЛ.

Вказує, що слідчим суддею не врахована практика ЄСПЛ щодо обчислення строків. У подібних ситуаціях, за усталеною практикою ЄСПЛ, строк обчислюється з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права, а не з моменту формального порушення обов`язку.

Фактичне дізнання про порушення відбулося 08.04.2025, коли скаржник отримав офіційну відповідь від Звенигородського РВП про те, що відомості до ЄРДР за його заявою не внесено. Саме з цього моменту особа дізналася про бездіяльність, що є підставою для обчислення строку.

Зазначає, що оскаржувана ухвала була отримана ним 16.04.2025. Відтак, просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Участь учасників процесу в рамках апеляційного перегляду оскаржуваної скаржником ухвали слідчого судді в контексті вимог процесуального закону не є обов`язковою, у зв`язку із чим колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду скарги за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника та його представника, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Щодо строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Скаржником ставиться питання про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.04.2025, оскільки оскаржувана ухвала отримана ним 16.04.2025.

Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, зокрема, ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.

Ухвала слідчого судді від 14.04.2025 була постановлена без виклику та участі скаржника, в матеріалах справи міститься супровідний лист від 15.04.2025 про надсилання копії ухвали на поштову адресу скаржника.

Апеляційну скаргу подано на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» 19.04.2025 (неробочий день). Наступний робочий день 21.04.2025.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що скаржник подав апеляційну скаргу в межах п`ятиденного строку, адже проголошення ухвали в суді першої інстанції не відбулося, оскільки учасники справи в судове засідання не викликалися, а тому скаржник, подавши апеляційну скаргу через підсистему «Електронний суд» 19.04.2025, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.04.2025 не пропустив.

Клопотання представника скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд залишає без розгляду, оскільки строк апеляційного оскарження не пропущений.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 ,звернулася до Звенигородського районного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 23.12.2024.

Згідно ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора може бути повернута у випадках, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що подана скарга підлягає поверненню на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, як така, що подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті і слідчий суддя, за наведених у ній обставин, не знайшов підстав для поновлення строку на звернення зі скаргою.

При цьому слідчий суддя вважав, що не може бути поважною причиною пропуску процесуального строку заявником та обставина, що відповідь Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, з якої він дізнався про невнесення відомостей до ЄРДР за його зверненням від 23.12.2024, він отримав лише 08.04.2025, оскільки десятиденний строк у даному випадку з дати звернення закінчився 03.01.2025, а зі скаргою адвокат ОСОБА_8 , яка діяла в інтересах скаржника ОСОБА_7 , звернулася до суду 11.04.2025.

Колегія суддів, вважаючи такий висновок слідчого судді законним і обґрунтованим, звертає увагу на вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, згідно з якою слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, якщо після спливу 24 годин з моменту подачі заяви про вчинене правопорушення, не будуть внесені відомості до ЄРДР, то починається бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка може бути оскаржена до слідчого судді протягом 10 днів, як це передбачено ч. 1 ст. 304 КПК України.

У цьому провадженні строк на оскарження бездіяльності посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, закінчився 03 січня 2025 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що фактичне дізнання про порушення відбулося 08.04.2025, коли скаржник отримав офіційну відповідь від Звенигородського РВП про невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою і що саме з цього моменту особа дізналася про бездіяльність, що є підставою для обчислення строку, колегія суддів вважає безпідставними, які не ґрунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави.

Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право.

Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Стаття 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, однак в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші обставини.

Разом з цим, у скарзі представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вказує лише дату 08.04.2025, коли отримано скаржником відповідь від Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області і пов`язує з нею початок перебігу строку подання скарги на бездіяльність посадових осіб вказаного відділу поліції.

Однак, не надано слідчому судді жодних відомостей, що ОСОБА_7 , подавши 23.12.2024 заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, цікавився та звертався до районного відділу поліції щодо результатів розгляду його заяви.

Правомірно слідчим суддею враховано і те, що 17.03.2025 адвокат ОСОБА_8 зверталась з аналогічною скаргою.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції, зокрема, має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2025 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5