УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/13639/24 (пр. № 1-кп/201/565/2025), відомості про яке 02 вересня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурором до суду надісланий обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Судом було поставлено питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі наданого суду обвинувального акта.

Прокурор, потерпілий, обвинувачений та його захисник висловили позиції щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Дослідивши зміст наданого прокурором обвинувального акта на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого провадження суд має право прийняти рішення щодо повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту "а" частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції, Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи (справа «Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 року зазначається що, «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак, у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

Отже, виходячи із змісту наданого суду обвинувального акта, вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прокурором не були виконані належним чином, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що всупереч вимогам п. 1 ч. 1 ст. 91, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, у формулюванні обвинувачення не зазначене місце вчинення кримінального правопорушення, зокрема, в обвинувальному акті зазначено «біля входу у під`їзд № 1 будинку № 12 у місті Дніпрі», без вказівки на назву вулиці, провулку або проспекту тощо.

Встановлення місця вчинення кримінального правопорушення є предметом доказування, має суттєве значення для кримінального провадження, та, у свою чергу, не встановлення точного місця вчинення кримінального правопорушення позбавляє суд об`єктивної можливості вирішити таке суттєве питання, як підсудність вказаного кримінального провадження саме Соборному районному суду міста Дніпра, адже, у разі встановлення непідсудності вказаного кримінального провадження цьому суду, відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти лише рішення про направлення такого обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності. З положень ч. 2 ст. 412 КПК України встановлено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Окрім цього, з обвинувального акту вбачається, що обвинувачений «завдав не менш двох ударів по голові потерпілого справа та не менш трьох ударів в область правого плеча. Після чого в невстановленому порядку завдав не менш сорока ударів в область голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок потерпілого». При цьому, з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення не зрозуміло, чим саме обвинувачений наносив удару потерпілому, та в який спосіб.

Правильне викладення фактичних обставин в обвинувальному акті має вирішальне значення для справи, оскільки дозволяє встановити доведений перебіг протиправних подій та причинно-наслідковий зв`язок як обов`язковий елемент об`єктивної сторони діяння, тобто висунути конкретне і законне обвинувачення, від якого обвинувачений матиме змогу ефективно захищатися; також це дасть можливість суду ухвалити справедливий, законний, обґрунтований і вмотивований вирок.

Встановлені вище обставини, самі по собі, виключають процесуальну можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки невідповідності та суперечності, які містяться в обвинувальному акті, є такими, що прямо впливають на об`єктивність і диспозитивність судового процесу та є істотним порушенням чинного законодавства і являється правовою підставою для послідуючого скасування вироку суду, ухваленого у даному кримінальному провадженні.

Суд вважає також неприпустимим покладатись на ймовірне використання прокурором свого права зміни обвинувачення, оскільки це є безпосереднім волевиявленням сторони обвинувачення, вплив на яке може вказувати на упередженість суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, прокурору Правобережної окружної прокурори м. Дніпра для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 8, 9, 17, 55, 291, 314, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/13639/24 (пр. № 1-кп/201/565/2025), відомості про яке 02 вересня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повернути прокурору Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 16.10 годині 13 травня 2025 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення ухвали через Соборний районний суд міста Дніпра, а сторонами кримінального провадження, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1