ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

22 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 про зміну обсягу та порядку дослідження доказів у кримінальному провадженні, виділення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та зупинення кримінального провадження відносно останньої, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подала до суду клопотання про зміну обсягу та порядку дослідження доказів у кримінальному провадженні, виділення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та зупинення кримінального провадження відносно останньої. Мотивуючи подане клопотання захисник послалась на те, що ОСОБА_7 є інвалідом ІІ групи з дитинства, має низку тяжких хронічних кардіологічних хвороб та потребує термінового лікування за кордоном, при цьому хірургічне втручання є складним з подальшою тривалою реабілітацією. Також, зазначила, що ОСОБА_7 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, щиро розкаються за вчинене та готова надавати показання в даній справі. Окрім того, ОСОБА_7 є раніше не судимою, жодного разу не притягувалась до кримінальної відповідальність, більш того, остання є матір`ю одиначкою неповнолітнього сина.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_7 підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання в частині зміни порядку дослідження доказів, оскільки показання обвинуваченої ОСОБА_7 прямо впливають на стан його підзахисних. Клопотання в частині виділення матеріалів кримінального провадження та зупинення захисник залишив на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що не вбачає підстав для зміни обсягу та порядку дослідження доказів якщо суд за результатами розгляду клопотання не буде виділяти матеріали кримінального провадження та зупиняти його.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, дослідив клопотання сторони захисту та матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 349 КПК України передбачено, що обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені . Під час здійснення спеціального судового провадження досліджуються всі надані докази.

Відповідно до формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в тому числі за кваліфікуючою ознакою «за попередньою змовою групою осіб».

Так, в судовому засіданні, яке відбулось 20.11.2024 року було визначено обсяг та порядок дослідження доказів у кримінального провадженні, зокрема дослідження письмових доказів, допит свідків, допит обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 . Окрім того, в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зазначили, що вони не визнають свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину.

Частиною 1 ст. 334 КПК України передбачено, що матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Стаття 217 КПК України, до положень якої відсилає ст.334 КПК, містить вичерпний перелік підстав для виділення матеріалів кримінального провадження, зокрема у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Водночас, згідно з ч. 4 ст. 217 КПК України матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

З урахуванням вищевикладеного у всій сукупності, суд вважає, що у разі зміни порядку дослідження доказів у запропонованому автором клопотання варіанті, а саме допитати спочатку обвинувачену ОСОБА_7 , яка в свою чергу визнає вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, та виділення матеріалів кримінального провадження відносно неї, негативно вплине на повноту судового розгляду з огляду на обсяг та суть висунутого у цій справі обвинувачення, зокрема вчинення злочину за попередньою змовою осіб, а також позбавить інших обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 права на захист.

Більш того, суд звертає увагу захисника, яка звернулась з клопотанням, що положеннями КПК не передбачено такої підстави для виділення матеріалів кримінального провадження як повне і беззаперечне визнання особою своєї винуватості у справах де обвинувачуються декілька осіб та яким ставиться у вину вчинення злочину за попередньою змовою.

Натомість, можливість виділення матеріалів кримінального провадження унормована положеннями ч.8 ст.469 КПК, відповідно до якої імперативно встановлено, що кримінальне провадження щодо особи (осіб), з якими досягнуто згоди, підлягає виділенню в окреме провадження, у разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених. При цьому, за змістом ст.469 КПК визначено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою як прокурора так і обвинуваченого, у тому числі у провадженні щодо тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). Така угода може бути укладені на будь-якій стадії кримінального провадження і суд зобов`язаний розглянути таку угоду негайно.

Тобто, захисник ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_7 , якщо остання дійсно беззаперечно визнає свою винуватість у цьому кримінальному провадженні і зацікавлена у найшвидшому розгляді справи відносно неї, вправі ініціювати перед прокурором питання про укладенні угоди та, як наслідок, за результатами розгляду такої угоди судом, виділення матеріалів провадження відносно ОСОБА_7 в окреме.

Проте, сторона захисту таким своїм правом не скористалась, а застосувала спрощений для себе підхід поставити перед судом питання про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 в порядку ч.3 ст.349 КПК, не врахувавши при цьому, що у цій справі є ще дві особи, які обвинувачуються в одному злочині з ОСОБА_7 за їх попередньою змовою і, як вірно відзначив захисник ОСОБА_9 , такий спрощений підхід до розгляду кримінального провадження може негативно вплинути на становище його підзахисних у цій справі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Також слід зауважити, що в разі задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 в цій частині, виділення матеріалів провадження відносно ОСОБА_7 та ухвалення вироку в порядку ч.3 ст.349 КПК, в подальшому розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , яких буде згадано у вироку суду відносно ОСОБА_7 з огляду на висунуте обвинувачення, може потягнути за собою виникнення сумнівів у інших учасників цього провадження щодо об`єктивного і неупередженого подальшого відправлення правосуддя у справі головуючим суддею.

Відтак, все перелічене підтверджує негативний вплив запропонованого захисником порядку вирішення питання з визнанням ОСОБА_7 своєї вини у цій справі та неможливість його застосування, але, суд ще раз підкреслює, що це не позбавляє права ОСОБА_7 та її захисника звернутись до прокурора з ініціативою укладення угоди про визнання винуватості.

Вирішуючи клопотання про зупинення кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 335 КПК передбачає можливість зупинення кримінального провадження у разі якщо обвинувачений захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні до його видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Стороною захисту до клопотання долучено ряд медичної документації, з якої вбачається, що ОСОБА_7 має серцеві захворювання, проте надана документація не містить відомостей та висновків, що хвороба, на яку страждає ОСОБА_7 , є дійсно тяжкою тривалою, яка виключає її участь у судовому провадженні. В свою чергу, суд, не вправі перебирати на себе повноваження лікарів у робити висновки, що хвороби ОСОБА_10 є дійсно тяжкими тривалими і яка виключають її участь у судовому провадженні, що було б підставою для застосування положень ст.335 КПК. Так само стороною захисту не надано жодного підтверджуючого документа щодо підтвердження необхідності виїзду ОСОБА_7 закордон задля хірургічного втручання.

Отже, враховуючи вищевикладене у всій сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 369-372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/5700/24

Номер провадження № 1-кп/ 522/715/25

Головуючий суддя ОСОБА_1