У Х В А Л А

Іменем України

"30" серпня 2025 р. Справа153/1416/25

Провадження1-кс/153/272/25-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заступника начальника ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області начальника СВ ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000235 від 28.08.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Харків, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 . Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Харків, українка, громадянка України, із вищою освітою, фізична особа підприємець, одружена, місце проживання: АДРЕСА_2 , вчинила умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за попередньою змовою із невстановленою під час досудового розслідування особою, усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ з подальшими змінами та доповненням, а також закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII з подальшими змінами та доповненнями, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995 з подальшими змінами та доповненнями, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, забороняється, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинили кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Так, невстановлена під час досудового розслідування особа, здійснювала пошук чоловіків призивного віку, які із метою ухилення від мобілізації на військову службу виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України.

У серпні місяці 2025 року, точної дати під час досудового розслідування не встановлено, невстановлена особа, за допомогою мобільного додатку «WhatsApp», у профілі якого зазначена електронна пошта « ІНФОРМАЦІЯ_3 », підшукала осіб які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України поза межами пунктів пропуску, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за грошову винагороду в сумі по 5000 доларів США та 14 000 грн., з кожного, на що зазначені особи погодилися. Після згоди невстановлена особа повідомила, що транспортування до державного кордону України будуть здійснювати дві дівчини, які їх довезуть до річки, яку в подальшому їм потрібно буде переплисти.

26.08.2025 із ОСОБА_9 в додатку «WhatsApp» зв`язалась ОСОБА_8 та повідомила, що поїздка до місця перетину державного кордону України відбудеться 28.08.2025 близько 14.00 години та при цьому, сказала що їй потрібно передати завдаток за незаконне переправлення через державний кордон України. ОСОБА_9 на умови ОСОБА_8 погодився та 26.08.2025, близько 14.00 год. в кафе «Pasta e Vino» в мікрорайоні «Поділля» м. Вінниця, передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 4000 доларів США та 28 тис. грн. Після передачі грошових коштів ОСОБА_8 провела йому інструктаж та підтвердила, що виїзд буде 28.08.2025 близько 14.00 години.

З метою транспортування зазначених осіб до місця незаконного перетину державного кордону України, а також з метою спостереження та виявлення на маршруті слідування наявних блокпостів та прикордонних нарядів, ОСОБА_8 до вчинення вказаного злочину за грошову винагороду, залучила ОСОБА_5 , яка мала транспортувати у автомобілі ОСОБА_10 , та при цьому виявляти на маршруті слідування блокпости та прикордонні наряди.

Реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 на автомобілі NISSAN X-TRAIL р.н. НОМЕР_1 , та ОСОБА_5 на автомобілі MITSUBISHI MIRAGE р.н. НОМЕР_2 , 28.08.2025, близько 14.00 години, біля магазину «Гроно» в мікрорайоні «Поділля» в м. Вінниця зустріли, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , після чого посадили ОСОБА_10 до автомобіля ОСОБА_5 , а ОСОБА_9 до автомобіля ОСОБА_8 та поїхали в напрямку виїзду із м. Вінниця. Знаходячись в межах м. Вінниця, ОСОБА_8 зупинила автомобіль в районі розвороту тролейбуса неподалік військового шпиталю та після цього до автомобіля сів ОСОБА_11 . Після виконання вказаних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_5 почали здійснювати транспортування зазначених осіб в напрямку населеного пункту Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області для подальшого перетину державного кордону України до Республіки Молдови через річку Дністер в обхід встановлених пунктів пропуску. Однак, цього ж дня, тобто 28.08.2025 близько 20.00 год. на автомобільній дорозі Т0218 біля н.п. Тростянець Могилів-Подільського району Вінницької області, дії вказаних осіб були виявлені прикордонним нарядом Державної прикордонної служби України, під час спроби незаконного перетину державного кордону України та таким чином протиправні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було припинено.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню вказівками, порадами наданням засобів, вчиненні групою осіб за попередньою змовою з корисливих мотивів.

29.08.2025 о 09 год. 26 хв. ОСОБА_5 була затримана в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

29.08.2025 о 19 год. 04 хв. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вина підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину доводиться наступними матеріалами кримінального провадження, саме:повідомленнями працівників Державної прикордонної служби України від 28.08.2025, про виявлення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 29.08.2025 біля с. Тростянець Могилів-подільського району Вінницької області, під час чого було зафіксовано обставини вчинення злочину; допитами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які під показів повідомили про обставини їхнього незаконного переправлення через державний кордон України; допитом свідка ОСОБА_12 яка під час показів підтвердила передачу грошових коштів за незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; допитом свідка ОСОБА_13 який являється працівником ДПС України, який під час показів повідомив про обставини виявлення зазначеного кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження слідує наступне, що ОСОБА_5 на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері недоторканості державних кордонів, а саме злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Встановлено, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування, шляхом незаконного перетину державного кордону України, оскільки підозрюється у вчиненні злочину пов`язаного із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Також встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, може впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, що негативно відіб`ється на ході досудового розслідування, оскільки знає їхнє місце проживання контактні номери мобільних телефонів.

З метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків, слідчий просить суд застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. У разі обрання іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; не відвідувати місця розповсюдження та вживання алкогольних напоїв; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи/навчання; утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності). носити електронний засіб контролю.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав і просив його задовольнити. В разі задоволення клопотання, просив визначити заставу в розмірі 605600 гривень.

Заступник начальника ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області начальник СВ ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати відносно неї запобіжних захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначила, що кошти на внесення застави у неї відсутні.

Захисник підозрюваної ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вказаного клопотання. Вважає, що підозра необґрунтована та ризики передбачені ст.177 КПК України не доведені. Також подав письмові заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою. Просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000235 від 28.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжних захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зіст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає таке.

Встановлено, що 29.08.2025 о 09 год. 26 хв. підозрювану ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. 29.08.2025 о 19 год. 04 хв. ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Європейської Конвенції про захист прав людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom, § 34).

Наявні у кримінальному провадженні докази, на думку слідчого судді, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 могла вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

Наведене підтверджується наявними матеріалами клопотання, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; копією рапорта т.в.о. начальника чергової частини ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області від 28.08.2025 №7046; копією протоколу огляду місця події від 29.08.2025; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 29.08.2025; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 29.08.2025; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 29.08.2025; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 29.08.2025; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 29.08.2025; копіями повідомлень про підозру ОСОБА_14 та ОСОБА_8 від 29.08.2025; копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину відносно ОСОБА_14 від 29.08.2025; копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину відносно ОСОБА_8 від 29.08.2025; копією протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_8 від 29.08.2025; копією протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 29.08.2025; вимогою про судимість відносно ОСОБА_5 вих..№ від 29.08.2025; вимогою про судимість відносно ОСОБА_8 вих..№ від 29.08.2025.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

У поданому клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків вчинення підозрюваною ОСОБА_5 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1) та ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3).

Враховуючи початкову стадію досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000235, розпочатого 28 серпня 2025 року, суть та характер злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , який відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 7 до 9 років, невстановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення у зв`язку із початковою стадією розслідування, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність заявлених ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

Статтею 187 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, указаних у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці йог постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, а також бажання підозрюваного співпрацювати зі слідством.

Разом з тим, слідчий суддя ураховує відомості про особу підозрюваної ОСОБА_5 , яка одружена, на утриманні має малолітнього сина, разом із сином є внутрішньо переміщеними особами, є фізичною особою підприємцем, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність обставин, які б могли свідчити, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної можливе виключно шляхом застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід.

Сам по собі факт наявності підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної є недостатніми для обрання виняткового та найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно обов`язково розглянути можливість застосування інших, більш м`яких альтернативних заходів, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК.

Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Натомість належним і достатнім запобіжним заходом, який забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, може бути цілодобовий домашній арешт.

Застосування домашнього арешту передбачає відчутне втручання у приватне життя особи шляхом покладання на неї за рішенням суду заборон та обмежень. Із цих підстав за оцінками Європейського суду із прав людини домашній арешт розглядається в тій самій площині, що й тримання особи під вартою, оскільки він пов`язаний із позбавленням свободи, виходячи з розуміння положень Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод.

Виходячи з переліку запобіжних заходів, закріплених у ст. 176 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Такий запобіжний захід має застосовуватися у тих випадках, коли застава є занадто м`яким запобіжним заходом, а тримання під вартою - занадто суворим.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Манчіні проти Італії» указав, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п. п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже, за ступенем суворості, у значенні ст. 5 Конвенції про захист права людини і основоположних свобод, такий захід межує з позбавленням волі.

Домашній арешт за своєю сутністю є комплексом призначених за рішенням суду заборон і обмежень, які накладаються на підозрюваного (обвинуваченого) у зв`язку з його повною чи частковою ізоляцією у певному приміщенні, спрямовані на досягнення мети цього запобіжного заходу, реалізуються й контролюються правоохоронними органами у взаємодії з органом досудового розслідування, у чиєму провадженні знаходиться справа.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя, оцінюючи ризики переховування підозрюваної від слідства та суду, враховує як тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та можливі для підозрюваної правові наслідки, так і дані про особу підозрюваної, наявність місця проживання та соціальні зв`язки, й приходить до переконання, що ризик переховування підозрюваної від суду та слідства хоча й існує, однак є малоймовірним.

Слідчий суддя не виключає ризик, передбачений пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконний вплив підозрюваної на свідків, оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину.

Необхідно також урахувати положення ч. 4 ст. 194 КПК України, зокрема, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення також існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, суд мають право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя не має підстав для задоволення клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5

Водночас, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, є пропорційний тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у цьому кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти як орган досудового розслідування, так і в подальшому суд і зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 184, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги у м. Вінниця Вінницької області.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи/навчання;

- утриматись від спілкування із свідками в даному кримінальному провадженні, а саме: із свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності);

- носити електронний засіб контролю.

Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали для виконання та здійснення контролю надіслати органу поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала про застосування домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 діє в межах строку досудового розслідування, але не більше 60 днів, починаючи з 30 серпня 2025 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1