Справа № 544/982/25
пров. № 1-кп/544/121/2025
Номер рядка звіту 93
В И Р О К

іменем України

13 серпня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 12.03.2025, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Пирятин Полтавської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не має, не працює, особи з інвалідністю ІІІ групи, знятий з військового обліку, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В кінці грудня 2024 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, у АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, у залі будинку під матрацом дивану відшукав гаманець із грішми ОСОБА_6 , який тимчасово проживав у нього. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, таємно викрав із гаманця ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 100 доларів США, які станом на 31.12.2024, відповідно до офіційного курсу Національного банку України становлять 4128 гривень 70 копійок. Викраденими грішми ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, на початку лютого 2025 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про місце зберігання ОСОБА_6 (який тимчасово в нього проживав) грошових коштів у залі будинку, в гаманці під матрацом, вирішив ними заволодіти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, таємно викрав із гаманця ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 100 доларів США, які станом на 01.02.2025, відповідно до офіційного курсу Національного банку України становлять 4182 гривень 42 копійки. Викраденими грішми ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, в кінці лютого 2025 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про місце зберігання ОСОБА_6 (який тимчасово в нього проживав), грошових коштів у залі будинку, в гаманці під матрацом, вирішив ними заволодіти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, таємно викрав із гаманця ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 100 доларів США, які станом на 28.02.2025, відповідно до офіційного курсу Національного банку України становлять 4151 гривень 40 копійок. Викраденими грішми ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 11 березня 2025 року близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про місце зберігання ОСОБА_6 (який тимчасово в нього проживав) грошових коштів у залі будинку, в гаманці під матрацом, вирішив ними заволодіти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, таємно викрав із гаманця ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 100 доларів США, які станом на 11.03.2025, відповідно до офіційного курсу Національного банку України становлять 4128 гривні 70 копійок. Викраденими грішми ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Разом з матеріалами кримінального провадження, до суду надана і угода про визнання винуватості, укладена 15 квітня 2025 року між начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиросердечно розкаявся та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України є раніше не судимим, має постійне місце проживання, думку потерпілого ОСОБА_6 , якому завдана шкода відшкодована повністю та який не має претензій до обвинуваченого, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, строком на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитом терміном тривалість якого буде визначена судом та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вид яких буде визначено судом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та повністю визнав свою винуватість та погоджується на призначення узгодженого покарання. Просить затвердити угоду і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угод про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні. Також установлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473,474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на їх основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості та характеру кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого.

На думку суду така міра покарання буде достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Судом також установлено, що потерпілий ОСОБА_6 в порядку азб.5 ч.4 ст. 469 КПК України, не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним та прокурором, про що надав відповідну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Суд вважає за необхідне згідно ст. 124, 126 КПК України стягнути із ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.04.2023 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 373, 374, 472, 473-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 15 квітня 2025 року, укладену під час досудового розслідування кримінального провадження між начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_7 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання за цим законом у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком один рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили, застосований до ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.04.2025, залишити без змін особисте зобов`язання.

Речові докази у кримінальному провадженні: 100 доларів США серії МВ79594616А, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити йому як власнику; дактилоскопічну карту із слідами папілярних узорів з правої та лівої рук ОСОБА_4 , сліди папілярних узорів, вилучені на два відрізки липкої стрічки 11.03.2025 в ході проведення огляду будинку ОСОБА_4 , що зберігаються и при матеріалах кримінального провадження знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 (народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в дохід держави витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні за № 0000106 в сумі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1