Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2984/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/654/25
Категорія ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі:головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000394 за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 травня 2025 року, якою обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Половецьке Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичної особи підприємця, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням його з потерпілою, а кримінальне провадження відносно нього закрито,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить ухвалу суду змінити в частині вирішення питання про процесуальні витрати, у звязку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави судові витрати на залучення експерта в сумі 8022 грн. 60 коп. У решті ухвалу залишити без змін. Зазнача, що сужом першо інстанці при вирішення вказаного питання не враховано вимоги ч.1 ст.126 КПК України та безпідставно не вирішено питання про процесуальні витрати на залучення експерта.

В ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 18 квітня 2025 року близько 08 год. 40 хв. він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Transit», р/н НОМЕР_1 , належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 1842 від 20.01.2024, рухаючись заднім ходом по вул. Старий Шлях в селищі Гришківці Бердичівського району Житомирської області поряд з будинком № 2-Б, проявив безпечність та неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, і в порушення вимог пунктів 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України розпочав виконання вказаного маневру руху заднім ходом.

При цьому, рухаючись заднім ходом, в порушення пункту 10.9 цих же Правил, не впевнився у відсутності пішоходів чи будь-яких інших перешкод для свого руху та задньою правою частиною керованого ним транспортного засобу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка рухалась по правому краю проїзної частини вул. Старий Шлях в селищі Гришківці позаду автомобіля в напрямку до вул. Житомирської.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді обширної рваної рани правої гомілки з відшаруванням м`яких тканин, рваної рани лівої гомілки в нижній третині з відшаруванням м`яких тканин, які належать до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_10 вимог пунктів 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_9 звернулася до суду з письмовою заявою про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_8 також просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та кримінальне провадження щодо нього закрити, вказував, що розуміє наслідки такого закриття.

Прокурор проти задоволення клопотань не заперечував.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, примирився з потерпілою, збитки відшкодував, а тому суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, просила проводити апеляційний розгляд без її участі.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився та клопотання про відкладення не подавав.

Заслухавши доповідача, думку прокурора в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційно скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України є обґрунтованими, вмотивованими, у апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, наявні підстави для зміни судового рішення відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України.

Так, згідно ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Оскільки ст.126 КПК України визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі 598/1781/17.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали в порушення вимог ст.126 КПК України не вирішив питання про процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової автотехнічної експертизи № CE-19/106-25/7568-IT від 28.04.2025 та судової експертизи механізму та обставин ДТП № CE-19/106-25/7546-IT вiд 28.04.2025 в загальному розмірі 8022, 60 грн.

Відповідно до позиції ККС ВС, висловленої у постанові від 01.02.2024 у справі №930/497/23 (провадження № 51-4798км23) згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Отже, доводи апелянта про порушення судом вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання про відшкодування процесуальних колегія суддів вважає слушними, оскільки закриття кримінального провадження стосовно останнього на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судової автотехнічної експертизи № CE-19/106-25/7568-IT від 28.04.2025 та судової експертизи механізму та обставин ДТП № CE-19/106-25/7546- IT вiд 28.04.2025, на загальну суму 8 022 грн.60 коп. (а.к.п.60, 69).

Наведене також узгоджуться з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.09.2021 (справа № 342/1560/20,провадження № 51-2331км21).

Недотримання судом вимог зазначеного кримінального процесуального закону є істотними порушеннями, які перешкодили суду прийняти законне, обґрунтоване рішення в частині відшкодування процесуальних витрат.

За таких обставин, ухвала суду підлягає зміні, а з ОСОБА_8 на користь держави слід стягнути процесуальні витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.05.2025, якою звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням його з потерпілою, а кримінальне провадження відносно нього закрито - змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 8022 (вісім тисяч двадцять дві) гривні 60 копійок процесуальних витрат на залучення експерта в даному кримінальному провадженні.

В решті ухвалу суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: