Номер провадження: 11-кп/813/1165/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 09.04.2024 у кримінальному провадженні №0000933, внесеному до ЄРДР 15.07.2023 та №0000485, внесеному до ЄРДР 29.07.2023 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився в м. Одесі, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, з повною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 31.05.2021 Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 25.10.2023 Київським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано не відбуте ОСОБА_8 покарання, призначене вироком Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2023 у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та остаточно визначено ОСОБА_8 , покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 , рахується з моменту фактичного затримання в порядку виконання даного вироку.

Запобіжний захід до ОСОБА_8 не застосовано.

Зараховано у строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_8 під вартою за вироком Київського районного суду міста Одеси від 25.10.2023 року в період з 29.09.2023 по 25.10.2023.

Вирішено долю речових доказів.

Оскарженим вироком встановлено, що 15.07.2023 приблизно о 19:00 годині перебуваючи біля будинку №55 по вул. Івана Франка в м. Одесі, у ОСОБА_8 виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення.

ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, що направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, підійшов до сходів під`їзду будинку АДРЕСА_3 де знаходились особисті речі малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які він визначив предметом свого злочинного посягання. Впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами) строком на 30 діб, строк дії якого продовжено і який діє на теперішній час, викрав майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме мобільний телефон марки «Apple» моделі «ІPhone 11» чорного кольору, вартістю 12900 гривень

Після чого, ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_9 , на загальну суму 12900 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_8 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Також, ОСОБА_8 , 29.07.2023 приблизно о 08 годин 00 хвилин перебував за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, будинок 41,коли у нього виник умисел на вчинення крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, повторно, умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «CROSSER» чорного кольору з вставками помаранчевого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_10 .

Після чого ОСОБА_8 безперешкодно покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись зазначеним майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду в розмірі 5600 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_8 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того 28.07.2023 приблизно о 04:31 годині у ОСОБА_8 , який перебував біля будинку №3/5 по вул. Героїв Крут в м. Одесі, виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення.

ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, що направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, підійшов до будинку АДРЕСА_4 де знаходились електросамокати марки «Е WINGS» зеленого кольору, які належать ТОВ «ШЕРІНГ ІНВЕСТ», директором якого є ОСОБА_11 , один із яких він визначив предметом свого злочинного посягання. Впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами) строком на 30 діб, строк дії якого продовжено і який діє на теперішній час, викрав майно, яке належить ТОВ «ШЕРІНГ ІНВЕСТ» а саме електросамокат марки «Е WINGS» зеленого кольору, вартістю 20000 гривень

Після чого, ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду ТОВ «ШЕРІНГ ІНВЕСТ» директором якого є ОСОБА_11 , на загальну суму 20000 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_8 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_8 , 04.08.2023 приблизно о 07 годин 00 хвилин перебував за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, будинок164, коли у нього виник умисел на вчинення крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, повторно, умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «AUTHOR», моделі Matrix, який на праві власності належить ОСОБА_12 .

Після чого ОСОБА_8 безперешкодно покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись зазначеним майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду в розмірі 13900 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_8 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Також 13.08.2023 приблизно о 18:00 годині у ОСОБА_8 , який перебував в парку меморіалу 411 батареї, що розташований по вул. Дача Ковалевського, 150, в м. Одесі, виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду марки «Profi Expert», біло-блакитного кольору, з метою особистого збагачення.

Після чого ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, підійшов до велосипеду марки «Profi Expert», біло-блакитного кольору, що належить ОСОБА_13 , які він визначив предметом свого злочинного посягання. Впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами) строком на 30 діб, строк дії якого продовжено і який діє на теперішній час, викрав майно, яке належить ОСОБА_13 а саме велосипед марки «Profi Expert», біло-блакитного кольору, вартістю 4681 гривню 67 копійок.

Надалі, з метою недопущення можливості його викриття, ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_13 на загальну суму 4681 гривню 67 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_8 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того 18.08.2023 приблизно о 05:00 годині у ОСОБА_8 , який перебував біля будинку №11 по вул. Варненській в м. Одесі, виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з автомобіля марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , з метою особистого збагачення.

В подальшому ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, що направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку №11 по вул. Варненській в м. Одесі де знаходились особисті речі ОСОБА_14 , які він визначив предметом свого злочинного посягання. Впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_8 діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами) строком на 30 діб, строк дії якого продовжено і який діє на теперішній час, проник до багажника автомобіля марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_14 , а саме набор торцевих головок з тріскачкою «Intertool» ET6108SP вартістю 1913 гривень, та запасне автомобільне колесо 13 дюймів з шиною вартістю 2500 гривень.

Після чого, ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду ОСОБА_14 на загальну суму 4413 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_8 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Також, 20.08.2023 в період часу з 18:00 години до 19:00 годин у ОСОБА_8 , який перебував на пляжному комплексі «Варадеро» що розташований на 16 станції Великого Фонтану в м. Одесі, виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення.

Так ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, підійшов до рюкзаку де знаходились особисті речі ОСОБА_15 які він визначив предметом свого злочинного посягання. Впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами) строком на 30 діб, строк дії якого продовжено і який діє на теперішній час, викрав з рюкзака майно, яке належить ОСОБА_15 а саме мобільний телефон марки «Apple» моделі «ІPhone Хr 128 GB» чорного кольору, вартістю 6266 гривень 66 копійок.

Після чого, ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_15 на загальну суму 6266 гривень 66 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_8 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 28.08.2023 в невстановлений період часу у ОСОБА_8 , який перебував неподалік будинку 5А по проспекту Небесної Сотні в м. Одесі, виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «АТБ-маркет» з метою особистого збагачення.

ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, підійшов до опори та несвітлового двостороннього показника 1,2х1,07 з надписом АТБ-маркет 450, розташований за адресою м. Одеса, проспект Небесної Сотні 5А, який він визначив предметом свого злочинного посягання. Впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами) строком на 30 діб, строк дії якого продовжено і який діє на теперішній час, викрав майно, яке належить ТОВ «АТБ-маркет» а саме несвітловий двосторонній показник 1,2х1,07 з опорою та надписом АТБ-маркет 450м. вартістю 25622 гривні 31 копійку.

Після чого, ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду ТОВ «АТБ-маркет» на загальну суму 25622 гривні 31 копійку.

Таким чином, дії ОСОБА_8 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_8 , 03.09.2023, приблизно о 12 годин 00 хвилин, перебував за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, будинок 56/1, коли у нього виник умисел на вчинення крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, повторно, умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «CROSSER» чорно рожевого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_16 .

Після чого ОСОБА_8 безперешкодно покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись зазначеним майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_16 майнову шкоду в розмірі 5900 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_8 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Також, 14.09.2023 в період часу з 02:45 години до 05:50 годині у ОСОБА_8 , який перебував біля кафе «Шашлик Шаурма» що розташований за адресою м. Одеса, вул. Краснова 8/1, виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення.

ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, шляхом пошкодження тенту проник до приміщення кафе «Шашлик Шаурма» по АДРЕСА_5 де знаходились особисті речі ОСОБА_17 , які він визначив предметом свого злочинного посягання. Впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами) строком на 30 діб, строк дії якого продовжено і який діє на теперішній час, викрав майно, яке належить ОСОБА_17 , а саме акумуляторний шуруповерт «Зеніт» ЗАШ-12 М Li зелено-чорного кольору, вартістю 1250 гривень, електричний термопот 6 літрів «Domotek» 6000-800W сірого кольору, вартістю 766 гривень 66 копійок, універсальну мийку високого тиску «Karcher» K 3 жовтого кольору вартістю 4166 гривень 66 копійок, та 20 кілограм м`яса, а саме «ошийок свинини» вагою 9,248 кг, загальною вартістю 2232 гривень, «курине філе» вагою 6,146 кг., загальною вартістю 878 гривень, «баранина» вагою 5,35 кг. загальною вартістю 1750 гривень, та «телятина» вагою 2,25 загальною вартістю 500 гривень.

Після чого, ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_17 , на загальну суму 11543 гривні 32 копійки.

Таким чином, дії ОСОБА_8 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_8 , 17.09.2023 приблизно о 10 годин 00 хвилин перебував за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, будинок 83/1, коли у нього виник умисел на вчинення крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, повторно, умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «STERN», чорного кольору з вставками біло зеленого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_18 .

Після чого ОСОБА_8 , безперешкодно покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись зазначеним майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_18 майнову шкоду в розмірі 2600 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_8 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_8 , 26.09.2023 приблизно о 16 годин 15 хвилин перебував за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, будинок 75, коли у нього виник умисел на вчинення крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, повторно, умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед гірської моделі марки «TOP RIDER 611» чорного кольору з вставками білого та синього кольору, який на праві власності належить ОСОБА_19 .

Після чого ОСОБА_8 безперешкодно покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись зазначеним майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_19 майнову шкоду в розмірі 4600 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_8 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, правильності кваліфікації його дій заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_20 подав апеляційну скаргу в якій посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Доводи обґрунтовує тим, що в порушення ч. 4 ст. 70 КК України та п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі іншій злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, а тому суд безпідставно застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Крім того, у мотивувальній частині вироку суду допущено описку, а саме оскільки ОСОБА_8 обвинувачується за ч. 4 ст. 185 КК України суд помилково зазначив в абз. 3 на арк. 6 вироку у його поясненнях про повне визнання вини і за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Просить вирок змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Виключити із резолютивної частини вироку посилання про призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

Покарання, призначене ОСОБА_8 за вироком Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2023 у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України - виконувати самостійно.

Виключити із абзацу 3 на сторінці 6 мотивувальної частини вироку посилання на ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_8 , потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , представник потерпілого ТОВ «АТБ-маркет» - ОСОБА_22 , ОСОБА_17 будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання не з`явились, клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участі не надсилали до суду апеляційної інстанції.

За таких обставин апеляційний суд заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого та потерпілих, у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України вважав за можливе провести судовий розгляд за відсутності обвинуваченого та потерпілих.

Позиції учасників апеляційного провадження

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з практикою призначення кримінальних покарань, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме безпідставне застосування ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_8 покарання, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до кримінального провадження та оскаржуваного вироку обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та підтвердив обставини вчинення злочину.

За таких обставин суд першої інстанції за погодженням із учасниками судового провадження, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого відносно фактичних обставин кримінального правопорушення та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Відповідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законе та обґрунтоване судове рішення.

З ч. 1 ст. 413 КПК України вбачається, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, серед іншого, є застосування закону, який не підлягає застосуванню та незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті (за сукупністю правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань), призначається покарання, якщо після постановления вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановления попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення відвідбування покарання з випробуванням, вчинила до постановления вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.

За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Це відповідає практиці Верховного Суду, викладеній зокрема у постанові від 15.02.2021 (справа №760/26543/17), згідно з якою, призначаючи покарання за сукупністю правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд не в праві змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин.

Проте суд першої інстанції в порушення вищевказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність, призначивши оскаржуваним вироком від 09.04.2024 ОСОБА_8 покарання, яке слід відбувати реально, безпідставно застосував ч. 4 ст. 70 КК України та змінив покарання, призначене за попереднім вироком від 25.10.2023, від відбування якого ОСОБА_8 звільнено з випробуванням, визначивши його до реального відбування.

Таким чином зазначені вироки слід виконувати самостійно.

При цьому, безпідставно застосувавши ч. 4 ст. 70 КК України, суд неправильно використав термінологію інституту призначення покарання за сукупністю правопорушень, оскільки вказавши про ч. 4 ст. 70 КК України, яка передбачає призначення покарання за сукупністю правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, суд фактично використав положення ст. 71 КК України, вказавши про призначення покарання за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Також судом першої інстанції у мотивувальній частині вироку допущено описку, а саме зважаючи на те, що ОСОБА_8 обвинувачувався лише за ч. 4 ст. 185 КК України, зазначення судом в абзаці 3 на аркуші 6 вироку у його поясненнях про повне визнання вини і за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України є помилковим.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначення ОСОБА_8 покарання, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування судом закону, який не підлягає застосуванню та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Окрім того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за епізодом від 17.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, відповідно до вимог п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18 липня 2024 року, зазначивши, що за вказаним епізодом обвинувачений вчинив крадіжку майна на суму 2600 грн.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частина 1 статті 5 Кримінального Кодексу України регламентує, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип гарантований ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

За приписами ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі - Закон №3886-IX).

Законом №3886-IX внесені зміни у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якими підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом №3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (справа №278/1566/21, провадження №51-2555кмо24), суд касаційної інстанції зробив правовий висновок, відповідно до якого Закон №3886-IX, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого майна розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення крадіжки в умовах воєнного стану за наведеними вище епізодами, які мали місце 15.07.2023, 28.07.2023, 29.07.2023, 04.08.2023, 13.08.2023, 18.08.2023, 20.08.2023, 28.08.2023, 03.09.2023, 14.09.2023, 17.09.2023, 26.09.2023.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України у 2023 році - 2684 гривні.

За таких обставин у даному кримінальному провадженні вартість викраденого обвинуваченим майна на час вчинення діяння за епізодом від 17.09.2023, яка становить 2600 грн. не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684 грн. - станом на 2023 рік, а отже до цього діяння мають застосуватись положення ст. 5 КК і на теперішній час інкриміноване обвинуваченому діяння не підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 479-2 КПК суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 2 ст. 479-2 КПК за відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що підозрюваним вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 - 1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився та не надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку з тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, апеляційний суд керується приписами п. 1-2 ч. 2 ст. 284 та ч. 3 ст. 479-2 КПК України.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 частини першої або п. 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність згоди обвинуваченого ОСОБА_8 на закриття провадження, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції за епізодом від 17.09.2023 та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таке рішення суду апеляційної інстанції жодним чином не погіршує становище обвинуваченого.

Керуючись статтями. 376, 404,405, 407, 408, 409 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 09.04.2024 у кримінальному провадженні №0000933, внесеному до ЄРДР 15.07.2023 та №0000485, внесеному до ЄРДР 29.07.2023 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Виключити із резолютивної частини вироку посилання про призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

Покарання, призначене ОСОБА_8 за вироком Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2023 у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України - виконувати самостійно.

Виключити із абзацу 3 на сторінці 6 мотивувальної частини вироку посилання на ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_23 про закриття кримінального провадження за епізодом від 17.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 09.04.2024 відносно ОСОБА_8 , в частині визнання його винним за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 17.09.2023 - скасувати.

Закрити кримінальне провадження за епізодом від 17.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4