Дата документу 12.06.2025 Справа № 314/135/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/135/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/536/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 12 червня 2025 року у місті Запоріжжі в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Чернігівка Чернігівського району Запорізької області, громадянки України, яка на момент вчинення кримінального правопорушення обіймала посаду інспектора слідчого відділення Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції,

захисника-адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 січня 2025 року, яким ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного їй на праві приватної власності майна, з позбавленням на підставі ст. 55 КК України права обіймати посади в органах державної влади (у тому числі у правоохоронних) та місцевого самоврядування строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.54 КК України позбавлено ОСОБА_6 спеціального звання «старший лейтенант поліції».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади (у тому числі у правоохоронних) та місцевого самоврядування, ухвалено рахувати з моменту відбуття основного покарання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою з моменту її затримання залишено без змін.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржуваний вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що стороною обвинувачення не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, що ОСОБА_6 з 04 квітня 2022 року до 05 травня 2022 року добровільно перейшла на бік ворога та розпочала службу в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф.

Під час судового розгляду кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_6 за ознаками ч.2 ст. 111 КК України були досліджені всі докази, надані стороною обвинувачення.

ОСОБА_6 в судові засідання не з`явилася, своїми правами, гарантованими їй нормами міжнародного законодавства та національного законодавства України, щодо безпосередньої участи у судовому засіданні та обирати захисника на власний розсуд, не скористалася.

В той же час, ОСОБА_6 не направляла до суду першої інстанції заяв або клопотань щодо визначеності її правової позиції.

ОСОБА_6 під час судового розгляду в суді першої інстанції вину не визнала, про що свідчить презумпція невинуватості, гарантована їй законом.

Жодний із допитаних свідків достеменно не знає складу сім`ї обвинуваченої, її матеріальний стан. Жодний свідок не володіє інформацією чи чинився тиск на ОСОБА_6 окупаційною владою, та не можуть спростувати відсутність такого тиску. Невідомим залишилося, хто саме з посадових осіб органів окупаційної влади спілкувався з ОСОБА_6 , по справі не надано жодного оригіналу письмових доказів працевлаштування ОСОБА_6 в новоствореному на окупованій території правоохоронному органі. Докази з електронних носіїв - соціальних мереж не можуть бути належними та допустимими, так як не надано інформації щодо верифікації адміністраторів телеграм каналів, абонентів мереж зв`язку, походження інформації сумнівне.

Натомість, всі свідки підтвердили, що ОСОБА_6 працювала саме в правоохоронному органі, створеному окупаційною владою, та виконувала виключно поліцейські функції. Інформації щодо прийняття участі обвинуваченої у незаконних військових формуваннях немає. Також, не надано доказів участі ОСОБА_6 в каральних акціях щодо мирного населення на окупованих територіях та учасників спротиву окупаційній владі. Інші кримінальні провадження щодо ОСОБА_6 відсутні, вона не має судимостей.

Відсутність у кримінальному провадженні відомостей щодо сімейного стану, стану здоров`я членів сім`ї ОСОБА_6 , можливість виконання нею своїх батьківських обов`язків та матеріального становища обвинуваченої, не дає суду об`єктивної інформації, що могло змусити особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Відсутність інформації щодо особи обвинуваченої станом на 2025 рік та соціальних зв`язків ОСОБА_6 свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

На підставі наданих доказів, не доведений факт добровільності зайняття ОСОБА_6 посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території. Сам факт військової агресії, знаходження підзахисної на окупованій території, вкрай тяжка економічна ситуація, вже є доказом перебування особи під психологічним тиском, що впливає на її волевиявлення.

Під час судового розгляду саме не доведена суб`єктивна сторона злочину та об`єктивна сторона злочину.

ОСОБА_6 була змушена працювати в новоствореному правоохоронному органі не за ідеологічними чи політичними мотивами, а задля виживання своєї родини.

ОСОБА_6 була змушена працевлаштуватися в новоствореному правоохоронному органі виключно з метою виживання та утримання дітей. Її діяльність не мала злочинного характеру, а обставини, за яких вона почала працювати, не були належним чином досліджені судом.

Незважаючи на аргументи захисту, суд першої інстанції грубо порушив норми матеріального і процесуального права та ухвалив неправомірний вирок.

Захист вважає, що факти, зазначені як електронні докази, повинні підтверджуватися ланцюгом інших належних доказів у кримінальному провадженні. Саме працевлаштування особи може бути підтверджено первісними кадровими документами та документами бухгалтерського (податкового) обліку. Свідчення фізичних осіб також можуть бути належними доказами, але лише тих, які мають достовірну інформацію щодо предмету дослідження (співробітники, працівники контролюючих органів, повноваження та посадові обов`язки яких підтверджені документально наказами, посадовими інструкціями, положеннями, статутами або ін.).?

До обвинуваченої ОСОБА_6 мають застосовуватися норми міжнародного гуманітарного права, а саме: ст.ст. 14-16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Мінімальні гарантії під час судового розгляду до обвинуваченої, які гарантовані Пактом для учасника кримінального провадження, не були дотримані.

Згідно з вироком суду, наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області № 398 о/с від 02 жовтня 2019 року ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора слідчого відділення Чернігівського ВП Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області.

12 січня 2021 року, у зв`язку із реорганізацією, ОСОБА_6 переведено на посаду інспектора слідчого відділення ВП № 1 Бердянського РВП ГУ НП в Запорізькій області.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Наказом № 705 о/с від 23 травня 2022 року на підставі п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_6 звільнено зі служби в Національній поліції України.

Таким чином, до 23 травня 2022 року обвинувачена ОСОБА_6 являлась службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Згідно зі ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до ст.63 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_6 присягнула на вірність Українському народові та зобов`язалась, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Водночас ОСОБА_6 складеної нею присяги не дотрималась та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст.ст. 2, 63 Закону України «Про Національну поліцію», зрадила Українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за таких обставин.

Так, 24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч.1 ст.17, ч.1 ст.65 Конституції України, захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Запорізька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації (далі - РФ) володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил РФ на територію України.

Так, 24 лютого 2022 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Згідно з Указом Президента України ОСОБА_9 № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово продовжено.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Після початку агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил рф було тимчасово взято під контроль Бердянський район та частину інших населених пунктів на території Запорізької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Запорізької області, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами, представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Запорізької області були сформовані підрозділи силового блоку, які вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У свою чергу, ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, перебуваючи на посаді інспектора слідчого відділення ВП №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території смт Чернігівка Бердянського району Запорізької області та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області та, зокрема, смт Чернігівка Бердянського району Запорізької області системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у період часу з 04 квітня 2022 року до 05 травня 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшла на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф, усвідомлюючи, що у період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Після цього ОСОБА_6 з власної ініціативи добровільно розпочала «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф, завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_6 вчинила перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, а саме державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України.

Заслухавши доповідь судді; захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглядалось у суді першої інстанції у порядку, передбаченому главою 24-1 Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Процедури "in absentia" припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні "Медєніца проти Швейцарії" Європейський Суд з прав людини зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа "Сейдовіч проти Італії"). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації (справа "Шомоді проти Італії"), є необґрунтованими.

Відповідно до вимог статті 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

У цьому провадженні вказаних вимог було дотримано як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, а також апеляційного провадження.

Зокрема, повістка про виклик обвинуваченої ОСОБА_6 в судове засідання суду апеляційної інстанції була опублікована у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження - «Урядовий кур`єр» випуск №113 (8038) від 05 червня 2025 року; повідомлення про дату, час та місце розгляду провадження також розміщено на офіційному веб-сайті Судової влади.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок суду цим вимогам закону відповідає. Суд першої інстанції під час розгляду цього кримінального провадження ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Як зазначено вище, судовий розгляд зазначеного провадження здійснювався за відсутністю обвинуваченої ОСОБА_6 у спеціальному судовому провадженні, рішення про проведення якого було прийняте з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, знає про розпочате щодо неї кримінальне провадження та переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України (м.Бердянськ), з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження).

У зв`язку з цим обвинувачена ОСОБА_6 не була допитана судом в якості обвинуваченої по суті висунутого їй обвинувачення.

Разом з тим, судом при проведенні спеціального судового провадження були виконані вимоги, передбачені статтею 297-5 КПК України.

Захист обвинуваченої за призначенням здійснював фахівець в галузі права - адвокат ОСОБА_8 .

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_10 , який повідомив суду, що станом на 24 лютого 2022 року він обіймав посаду начальника Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області (смт Чернігівка). У його підпорядкуванні на посаді інспектора слідчого відділення перебувала ОСОБА_6 . З 26 лютого 2022 року територія смт Чернігівка Запорізької області була фактично окупована російськими військами. 24 лютого 2022 року весь особовий склад Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області був зібраний по бойовій тривозі. Особовий склад збирався у визначеній запасній точці, спілкування здійснювалось відповідно до раніше розробленої схеми сповіщення, збори відбувались щоденно. З початку березня до початку квітня 2022 року владу в населеному пункті ніхто не змінював, голова Чернігівської ОТГ та депутати селищної ради ще продовжували виконувати свої повноваження. На кінці березня 2022 року від начальника ГУНП в Запорізькій області надійшла вказівка про евакуацію особового складу відділення поліції до м. Запоріжжя у строк до 15 квітня 2022 року, вказана інформація була доведена до всього особового складу, у тому числі і до ОСОБА_6 03 квітня 2022 року на власному автомобілі він виїхав до м.Запоріжжя, куди прибув 04 квітня 2022 року. ОСОБА_6 не виїхала з окупованої території. В подальшому йому стало відомо, що обвинувачена перейшла на бік ворога, зайняла посаду керівника в незаконно створеному окупаційною владою органі поліції. Виконувала усі процесуальні дії, як керівник.

Свідок ОСОБА_11 повідомив суду, що станом на 24 лютого 2022 року він перебував на посаді помічника чергового Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області із базуванням в смт Чернігівка Запорізької області. В цей час ОСОБА_6 також працювала у Відділенні поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області на посаді інспектора слідчого відділення. Приблизно 27 лютого 2024 року російські війська зайшли в смт Чернігівка. Особовому складу надійшла негласна вказівка керівника продовжити працювати, але у цивільному одязі. ОСОБА_6 була присутня на зборах особового складу Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області. У березні 2022 року на місці збору особового складу (у колишньому дитячому садку) начальник Відділення поліції №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 поінформував про вказівку керівництва ГУНП в Запорізькій області виїжджати до м. Запоріжжя у строк до 15 квітня 2022 року. Свідок виїхав в ніч 04 на 05 квітня 2022 року. ОСОБА_6 , нічого нікому не повідомивши, залишилась в смт Чернігівка. Зі слів місцевих мешканців він дізнався, що ОСОБА_6 пішла працювати у створений окупаційною адміністрацією рф підрозділ поліції на керівну посаду. Свідок впевнений, що ОСОБА_6 мала можливість виїхати з тимчасово окупованої території, оскільки у неї та її чоловіка були власні транспортні засоби.

Свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що станом на 24 лютого 2022 року він перебував на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області із базуванням в смт Чернігівка Запорізької області. В підрозділі на посаді інспектора слідчого відділення працювала ОСОБА_6 . Приблизно 27 лютого 2022 року територія смт Чернігівка Запорізької області була окупована російськими військами. Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області продовжувало свою роботу, його працівники у цивільному одязі продовжили виконання посадових обов`язків. Особовий склад збирався у раніше визначених місцях. ОСОБА_6 також була присутня на зборах особового складу Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області. У березні 2022 року на місці збору особового складу (у колишньому дитячому садку) начальник Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 дав вказівку виїжджати до м. Запоріжжя (через м. Василівка) у строк до 15 квітня 2022 року. Вказана інформація була доведена і до ОСОБА_6 01 квітня 2022 року він разом з начальником СРПП Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП виїхав із смт Чернігівка Запорізької області та 02 квітня 2022 року вони прибули до м.Запоріжжя. ОСОБА_6 мала можливість виїхати з тимчасового окупованої території, однак свідомо залишилась, почала співпрацювати з окупаційною владою.

Свідок ОСОБА_13 повідомила суду, що вона працювала у Відділенні поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області із дислокацією у смт Чернігівка Запорізької області на посаді заступника начальника з превентивної діяльності. ОСОБА_6 знає, вона також працювала у відділенні поліції на посаді інспектора слідчого відділення. Приблизно 26 лютого 2022 року територія смт Чернігівка Запорізької області окупована російськими військами. До початку квітня 2022 року владу в населеному пункті ніхто не змінював, голова Чернігівської ОТГ, інші органи влади залишались на своїх місцях і продовжували виконувати свої повноваження, у тому числі і співробітники Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області продовжували виконувати свої обов`язки про охороні громадського порядку. Начальником Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області на чергових зборах до особового складу була доведена вказівка про виїзд до м. Запоріжжя у строк до 15 квітня 2022 року. Свідок виїхала зі своєю сім`єю 05 квітня 2022 року. В свою чергу, ОСОБА_6 залишилась на тимчасового окупованій території, виїхати не намагалась, хоча мала транспортний засіб, змога виїхати у неї була. Крім того, керівник Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області усіх співробітників забезпечив паливом для можливості виїзду власним транспортом. ОСОБА_6 відразу перейшла на бік ворога, була призначена на посаду керівника незаконного створеного окупаційною владою органу поліції. Зі слів місцевих мешканців їй відомо, що ОСОБА_6 відразу погодилась на співпрацю з окупаційною владою.

Крім того, в судовому засіданні дослідженні такі письмові докази.

За інформацією про особу з заяви про видачу паспорта (том № 2 а.п. 147), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась у смт Чернігівка Чернігівського району Запорізької області, документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 29 листопада 2016 року Чернігівським РС УДМС України в Запорізькій області.

Із послужного списку Міністерства внутрішніх справ України особистий №М-189747 (т.2 а.п. 86-93) вбачається, що ОСОБА_14 з 06 жовтня 2006 року перебуває на службі в органах Національної поліції України. Наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області № 324 о/с від 28 квітня 2017 року ОСОБА_6 присвоєно спеціальне звання «старший лейтенант поліції». Наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області № 398 о/с від 02 жовтня 2019 року ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора слідчого відділення Чернігівського ВП Бердянського ВП ГУ НП в Запорізькій області. 12 січня 2021 року, у зв`язку з реорганізацією, ОСОБА_6 переведено на посаду інспектора слідчого відділення ВП № 1 Бердянського РВП ГУ НП в Запорізькій області. Наказом № 705 о/с від 23 травня 2022 року на підставі п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_6 звільнено зі служби в Національній поліції України.

Висновком службового розслідування, проведеного за відомостями, викладеними у рапорті т.в.о. начальника Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_15 , від 17 травня 2022 року (т.2 а.п. 35-123) встановлено, що у порушення вимог пунктів 3 та 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами російської федерації, до м.Запоріжжя» інспектор слідчого відділення ВП № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 станом на час проведення службового розслідування безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке з 04 квітня 2022 року визначено місцем служби (роботи), не прибула та на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття не стала, чим порушила вимоги пунктів частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Окрім того, аналізом зібраних у ході службового розслідування матеріалів також встановлено, що інспектор слідчого відділення ВП № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 (том № 2 а.п. 118), порушуючи вимоги статей 65 та 68 Конституції України, якими передбачено обов`язок кожного громадянина щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та щодо неухильного додержання Конституції України та законів України, частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 4, 6 та 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навички, отримані в Україні, перейшла на бік ворога, надавши згоду на співпрацю з окупаційною владою рф, після чого почала виконувати вказівки та розпорядження окупаційної адміністрації рф в інтересах останньої, завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України.

За скоєння дисциплінарного проступку, порушення статей 65 та 68 Конституції України, частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 4, 6 та 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 3 та 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами російської федерації, до м.Запоріжжя», що виразилось у переході в період проведення військових дій на території Запорізької області на бік ворога, виконанні вказівок і розпоряджень окупаційної адміністрації рф в інтересах останньої, завданні шкоди, використовуючи при цьому теоретичні знання і практичні навички, отримані в Україні, суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, неприбутті безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке з 04 квітня 2022 року наказом ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282 визначено місцем служби (роботи), та не постановці на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття, до інспектора слідчого відділення ВП № 1 Бердянського Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Згідно з рапортом оперуповноваженого Запорізького управління ДВБ НП України ОСОБА_16 від 25 травня 2022 року (т.1 а.п. 227-227), 25 травня 2022 року під час моніторингу мережі Інтернет щодо незаконної діяльності новостворених правоохоронних органів під керівництвом російської окупаційної влади на тимчасово окупованій території Запорізької області встановлено ряд працівників Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, у тому числі інспектора слідчого відділення ВП № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , яка добровільно може вести колабораційну діяльність у тимчасово окупованому смт Чернігівка Запорізької області.

Згідно з рапортом оперуповноваженого 2-го оперативного відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, полковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_17 (т.2 а.п. 224-225), ОСОБА_6 , перебуває на посаді інспектора СВ ВП № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має у користуванні мобільний термінал з абонентським номером НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , перейшла до лав так званої «народної міліції» окупантів. Займає посаду заступника начальника у так званій «народній міліції», тим самим своїми діями здійснює співробітництво з окупаційною владою.

Згідно з протоколом огляду від 14 червня 2022 року (т.1 а.п. 245, 246-249), оперуповноваженою Запорізького управління ДВБ НП України капітаном поліції ОСОБА_18 , на підставі доручення слідчого у кримінальному провадженні №0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України, у приміщенні службового кабінету № 500 ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29, проведено огляд сторінки в соціальній мережі «Telegram» за назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3». При відкритті каналу «ІНФОРМАЦІЯ_3» встановлено, що 66939 особи є його учасниками. В «описанні» вказана адреса - ОСОБА_19 для отримання фото та відео від користувачів та вказане посилання ІНФОРМАЦІЯ_2, більше будь-які данні відсутні. Під час огляду виявлено повідомлення від 05 травня 2022 року о 20:10 годині адміністратором групи з наступним змістом «!! ще одна калаборантка у Чернігівці? (мовою оригіналу) «Начальником полиции назначена Надежда Нетеса работник полиции, ее муж ОСОБА_20 находится под следствием за помощь в массовых кражах угля и славится большими взятками в нашем районе» - пишуть місцеві мешканці».

Згідно з клопотанням старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_21 у кримінальному провадженні № 0000014 від 16 квітня 2022 року за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 111 КК України, погодженим із процесуальним керівником у кримінальному провадженні ОСОБА_22 , слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Запорізького апеляційного суду із клопотанням від 23 травня 2022 року № 17-02/205т, в якому просив надати дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, пов`язаної з тимчасовим обмеженням прав людини, у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, відповідно до ст. 263 КПК України, відносно ОСОБА_6 , яка використовує номер телефону НОМЕР_3 (т.2 а.п. 90-92).

Ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 25 травня 2022 року ЄУН 4807/1960/22, № 10/1942т від 25 травня 2022 року, клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_21 про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України, задоволено. Надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, пов`язаною з тимчасовим обмеженням прав людини, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_6 , яка використовує засіб електронної комунікації - мобільний телефон мобільного оператора НОМЕР_3 (т.2 а.п. 99).

Відповідно до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, складеного 10 червня 2022 року, у кримінальному провадженні № 0000014 від 16 квітня 2022 року за ч.2 ст. 111 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду № 10/1942т від 25 травня 2022 року були зафіксовані розмови ОСОБА_6 , які мають значення для розслідування вказаного кримінального провадження, які у вказаному протоколі відображені шляхом стенографування інформації (т.2 а.п. 105-108).

Відповідно до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, складеного 06 липня 2022 року, у кримінальному провадженні № 0000014 від 16 квітня 2022 року за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 111 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду № 10/1942т від 25 травня 2022 року були зафіксовані розмови ОСОБА_6 , які мають значення для розслідування вказаного кримінального провадження (т.2 а.п. 110). Додатком до протоколу є оптичний носій DVD-R інв. № 99 т від 30 травня 2022 року об`ємом 4,7 Gb, таємно, прим. 1 (т.2 а.п. 109). Зазначений оптичний носій відтворений безпосередньо під час судового розгляду та встановлено наявність розмов ОСОБА_6 , які мають значення для розгляду кримінального провадження, зокрема:

05 червня 2022 року, час: 11:52 - розмова ОСОБА_6 з іншою особою з організаційних питань щодо добового чергування;

05 червня 2022 року, час: 11:54 - розмова ОСОБА_6 з іншою особою з організаційних питань щодо проведення перевірки;

06 червня 2022 року, час: 13:28 - розмова ОСОБА_6 з іншою особою щодо кадрових питань;

06 червня 2022 року, час: 13:08 - розмова ОСОБА_6 з іншою особою з організаційних питань щодо нарахування та виплати заробітної плати;

07 червня 2022 року, час: 12:15 - розмова ОСОБА_6 з іншою особою з організаційних питань щодо прийняття заяв від громадян;

09 червня 2022 року, час: 12:03 - розмова ОСОБА_6 з іншою особою з організаційних питань щодо наявності транспортних засобів які були закріплені за поліцією;

10 червня 2022 року, час: 10:35 - розмова ОСОБА_6 з іншою особою з організаційних питань щодо прийняття заяв від громадян щодо вчинення злочинів;

10 червня 2022 року, час: 13:15 - розмова ОСОБА_6 з іншою особою з організаційних питань щодо службового автомобіля;

12 червня 2022 року, час: 09:05 - розмова ОСОБА_6 з іншою особою щодо відвезення затриманих осіб до комендатури.

Зазначені записи відтворені безпосередньо під час судового розгляду та встановлено наявність інформації, яка відноситься до вказаного кримінального провадження.

Інших доказів в ході судового розгляду сторонами - як обвинувачення так і захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

В свою чергу, сукупністю досліджених доказів поза розумним сумнівом підтверджується те, що ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, перебуваючи на посаді інспектора слідчого відділення ВП №1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території смт Чернігівка Бердянського району Запорізької області та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області та, зокрема, смт Чернігівка Бердянського району Запорізької області системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст.65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у період часу з 04 квітня 2022 року до 05 травня 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшла на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф, усвідомлюючи, що у період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Після цього ОСОБА_6 з власної ініціативи добровільно розпочала «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф, завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, із заяви ОСОБА_6 про видачу паспорта убачається, що вона народилася у смт. Чернігівка Чернігівського району Запорізької області, документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 29 листопада 2016 року Чернігівським РС УДМС України в Запорізькій області.

Отже, ОСОБА_6 на момент вчинення кримінального правопорушення була громадянкою України.

Згідно з відомостями з послужного списку Міністерства внутрішніх справ України особистий № М-189747 вбачається, що ОСОБА_14 з 06 жовтня 2006 року по 23 травня 2022 року перебувала на службі в органах Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_6 будучи громадянкою України, перебуваючи на посаді інспектора слідчого відділення ВП № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, у період часу з 04 квітня 2022 року до 05 травня 2022 року з власної ініціативи добровільно розпочала «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф.

Вказаний факт підтверджується показаннями допитаних свідків, які, в свою чергу, узгоджуються з письмовими доказами, зокрема з відомостями з протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, складеного 06 липня 2022 року, протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, складеного 10 червня 2022 року, в ході проведення яких були зафіксовані телефонні розмови між ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, під час яких останні обговорювали питання, пов`язані безпосередньо з проходженням служби в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф.

Згідно з рапортом оперуповноваженого Запорізького управління ДВБ НП України ОСОБА_16 від 25 травня 2022 року під час моніторингу мережі Інтернет щодо незаконної діяльності новостворених правоохоронних органів під керівництвом російської окупаційної влади на тимчасово окупованій території Запорізької області, встановлено ряд працівників Відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, у тому числі інспектора слідчого відділення ВП № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , яка добровільно може вести колабораційну діяльність у тимчасово окупованому смт. Чернігівка Запорізької області.

Аналогічна інформація міститься в рапорті оперуповноваженого 2-го оперативного відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, полковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_17 .

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Свої висновки суд належним чином вмотивував в оскаржуваному вироку та з цими висновками повністю погоджується колегія суддів.

Всі доводи сторони захисту, які є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі захисника, були перевірені судом першої інстанції та на ці доводи надана аргументована та змістовна відповідь у вироку.

Так, з телефонних розмов обвинуваченої ОСОБА_6 убачається, що остання, будучи громадянкою України, перебуваючи на посаді інспектора слідчого відділення ВП № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, активно підтримала режим окупаційної влади, шляхом переходу на бік ворога; обговорювала питання пов`язані з виконанням своїх службових обов`язків у т.з. «народній міліції».

Допитані свідки повідомили про те, що ОСОБА_6 свідомо залишилась на тимчасового окупованій території, виїхати не намагалась, хоча мала транспортний засіб, та з боку керівництва Бердянського РВП ГУНП була забезпечена паливом; відразу погодилась на співпрацю з окупаційною владою.

Зазначене є свідченням невимушеності її поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо неї, а відтак, і цілковитої добровільності її дій.

В матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , вчиняючи дії, вказані в обвинувальному акті та у вироку суду, діяла не добровільно, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, або через незадовільний стан свого здоров`я чи здоров`я її близьких родичів.

Доводи захисника про те, що докази з електронних носіїв - соціальних мереж не можуть бути належними та допустимими, так як не надано інформації щодо верифікації адміністраторів телеграм каналів, абонентів мереж зв`язку, походження інформації сумнівне, є необґрунтованими, виходячи з такого.

Так, інформація, зафіксована у вищезазначеному протоколі огляду від 14 червня 2022 року з відкритих джерел, не суперечить іншим зібраним доказам, її огляд здійснено з дотриманням вимог ст. 237 КПК України, протокол складений уповноваженою особою, а тому підстав для визнання зафіксованих у ньому даних недопустимими або неналежними доказами колегія суддів не вбачає.

Крім цього, сторона захисту не дала жодних доказів на спростування цієї інформації і не навела аргументів, які б вказували на те, що інформація, надана органом досудового розслідування, не відповідає дійсності, зокрема, що вона містить ознаки фальсифікації та/або навмисного спотворення даних.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладену у постанові від 30 січня 2025 року, справа №490/6113/22, провадження №51-735км23.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, обґрунтовано вважав зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності - достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винної тощо.

Свої висновки в частині призначеного покарання суд також належним чином вмотивував у вироку.

Підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_6 колегія суддів не убачає.

Колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі захисника не наведено переконливого обґрунтування на спростування висновків суду, викладених у вироку, а тому вказана скарга задоволенню не підлягає.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 січня 2025 року, яким ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4