Номер провадження: 11-кп/813/122/25
Справа № 500/5744/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.08.2021 у кримінальному провадженні №0001489, внесеному до ЄРДР 09.06.2018 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка, Болградського району, Одеської області, із середньою освітою, не одруженого, працюючого завідувачем господарства ОСББ «Гемопласт», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.06.2017 Болградським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 126 КК України до 100 годин громадських робіт;

- 15.09.2017 Болградським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК до 180 годин громадських робіт;

- 25.01.2018 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 190 КК до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 02.10.2018 Болградським районним судом Одеської області, який було змінено ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.02.2019 р., за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 70, ст. 75 КК до 5 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

встановив:

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 263 КК України та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдано у зв`язку з не доведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Поновлено ОСОБА_7 в правах, обмежених під час кримінального провадження.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що він 09 квітня 2018 року, приблизно о 13:00 год., більш точний час не встановлено, знаходячись в м. Білгород-Дністровському Одеської області, на території Центрального ринку, купив мисливський ніж «Columbia», який незаконно переніс та зберігав за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час патрулювання співробітниками патрульної поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області 09.06.2018 р., біля 19:00 год., був зупинений автомобіль ГАЗ 2410, р/н НОМЕР_1 , при поверхневому огляді у ОСОБА_7 було виявлено мисливський ніж «Columbia», який являється мисливським ножем «Columbia» загального призначення, який відноситься до категорії холодної зброї колюче-ріжучої дії, виготовлений промисловим способом.

За повідомленням Ізмаїльського відділу Управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області від 13.08.2018 р. ОСОБА_7 відповідно до обліків АІПС «АРМОР Зареєстрована зброя» власником гладкоствольної мисливської або нарізної, газової, травматичної, холодної зброї, а також бойових припасів не значиться.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає висновки першої інстанції такими, що не ґрунтуються на доказах та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, в наслідок чого є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим та таким, що підлягає скасуванню.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

До початку судового засідання від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 до канцелярії Одеського апеляційного суду надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, а пізніше від захисника надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Апеляційний суд заслухавши думку обвинуваченого, який просив здійснити розгляд у відсутність його захисника, пояснення прокурора, який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги та клопотання за відсутності захисника, у зв`язку з чим у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів дійшла висновку за можливе провести судовий розгляд за відсутності захисника.

Обвинувачений ОСОБА_7 клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України підтримав у повному обсязі, правові наслідки йому відомі та зрозумілі.

Прокурор не заперечував проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Частиною 2 статті 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, яке відбулося весною 2018 року.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України є нетяжким злочином, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

З дня вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, минуло більш як п`ять років, стороною обвинувачення не надано суду апеляційної інстанції доказів того, що ОСОБА_7 вчинив інше кримінальне правопорушення чи ухилявся від досудового розслідування або суду, обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав.

Таким чином враховуючи, що у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з чим на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 263 КК України підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

При винесенні даної ухвали апеляційний суд враховує правову позицію Верховного Суду (справа №712/8174/23) висловлену в постанові ККС ВС від 18.02.2025 відповідно до якої, у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Апеляційний суд звертає увагу, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з правовою позицією викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 у справі №203/241/17.

Як вбачається з матеріалів справи у даному кримінальному проваджені загальні витрати за проведення трьох експертиз становлять 2982,85 гривень, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає процесуальні витрати на залучення експертів віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 284, 285, 370, 376, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 263 КК України задовольнити.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.08.2021 у кримінальному провадженні №0001489, внесеному до ЄРДР 09.06.2018 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 263 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0001489, внесеному до ЄРДР 09.06.2018 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2018 р. арешт на ніж в пластиковому чохлі чорного кольору, у основі клинка якого виявлено надписи «Columbia», 1318А, ZL:62.1, який упаковано в сейф-пакет НПУ №4389226, вилучений 09.06.2018 р. в ході огляду місця події, та знищити його.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз зброї від 04.07.2018 р. №515-Б у сумі 858 грн., від 13.11.2020 р. №428 у сумі 1144,15 грн. та від 06.04.2021 р. №СЕ-19/115-21/2223-ХЗ у сумі 980,70 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4