Справа №638/9126/25
Провадження № 1-кс/638/1541/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м.Харків

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000566 від 09 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події від 13 травня 2025 року поблизу буд. 18 по площі Садовій в м. Ізюм Харківської області, а саме: шкіряне портмоне ТМ «boershi», чорного кольору. Також прокурор просить передати майно на гарантійне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_4 попередивши перед цим останнього про положення статті 388 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000566 від 09 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що 08.05.2025 невідома особа зі службового кабінету «Газмережі Харківської філії», який знаходиться за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Різдвяна, буд. 2 здійснила крадіжку шкіряного портмоне чорного кольору з вмістом особистих документів на ім`я ОСОБА_4 та грошових коштів у сумі 3200 гривень, 75 доларів США, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на вищевказану суму.

В ході допиту потерпілого ОСОБА_4 , встановлено, що 08.05.2025 він з 08:00 години ранку знаходився на своєму робочому місці за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Різдвяна, буд. 2, після чого приблизно о 15:00 годині вийшов зі свого кабінету, який знаходився на другому поверсі та забув зачинити двері до свого кабінету, залишивши в даному кабінеті своє шкіряне портмоне чорного кольору, в якому знаходились 3200 гривень, 75 доларів США та особисті документи на його ім`я. Також останній додав, що коли виходив зі вказаного приміщення, то на сходах він побачив невідомого йому чоловіка, на вигляд 50-55 років, мав сідувате волосся, зріст приблизно 175 см, худощавої тіло будови, який поводив себе підозріло, але на той час він не звернув на це уваги. Далі повернувшись до кабінету через 15 хвилин він побачив, що вищевказане шкіряне портмоне з речами відсутнє, після чого звернувся до працівників поліції.

В ході допиту свідка ОСОБА_5 встановлено, що 08.05.2025 він перебував на своєму робочому місці за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Різдвяна, буд. 2, також приблизно о 15:00 він помітив, що до кабінету юриста на другому поверсі зайшов невідомий йому чоловік, на вигляд 50-55 років, мав сідувате волосся, зріст приблизно 175 см, худорлявої тіло будови, але не придав цьому уваги, так як на даному поверсі ведеться прийом громадян по різним питанням. Пізніше він дізнався від свого співробітника ОСОБА_4 , що в даний момент коли невідомий громадянин заходив до його кабінету, жодного працівника в ньому не було та було викрадено портмоне з грошовими коштами і документами.

13 травня 2025 року в ході огляду місця події у період часу з 09 години 50 хвилин по 10 годину 20 хвилин поблизу буд. 18 по площі Садовій в м. Ізюм Харківської області, гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав працівникам поліції:

- шкіряне портмоне ТМ «boershi», чорного кольору;

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Ізюм Харківської області;

- посвідчення «Газмережі Харківської філії» на ім`я ОСОБА_4 , №1657, видане 03.07.2023, дійсне до 30.06.2026;

- посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_4 , серія НОМЕР_2 , дата видачі 19.06.1996;

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата видачі 31.07.2014, дійсне до 31.07.2044, центр видачі ДАІ 6301, серії НОМЕР_3 ;

- пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2 гр. загального захворювання, термії дії довічно, №, серії ААН №729429;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_7 , адреса АДРЕСА_1 , серії НОМЕР_4 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_4 , адреса АДРЕСА_2 , серії НОМЕР_5 ;

- посвідчення адвоката України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 5238, дата видачі 31.10.2018;

- довідку №47 про присвоєння ідентифікаційного номера Ізюмською міжрайонною ДПІ в Харківській області на ім`я ОСОБА_4 , №;

- довідку №10206 про присвоєння ідентифікаційного номера Ізюмською об`єднаною ДПІ в Харківській області на ім`я ОСОБА_4 , № НОМЕР_6 ;

- картку Приватбанк № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 , дійсна до 01/29;

- картку Ощадбанк № НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_8 , дійсна до 10/27.

Вищевказані предмети мають доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнані речовими доказами, можуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності, а також має значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Враховуючи, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати вищевказаних предметів та настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а також належного збереження речових доказів, а також для можливості проведення товарознавчої експертизи, що неможливо здійснити без огляду вказаних предметів експертами, прокурор просить накласти арешт на шкіряне портмоне ТМ «boershi», чорного кольору.

Прокурор подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі та задовольнити.

Власник майна, ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неявка учасників не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та додані до нього докази, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Стаття 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і у такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З представленого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000566 від 09 травня 2025 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого 4 ст. 185 КК України, вбачається що досудове розслідування розпочато за фактом за фактом крадіжки в умовах воєнного стану.

Факт ймовірного вчинення кримінального правопорушення, як підстава застосуванню заходів забезпечення кримінального провадження, підтверджується долученими до клопотання про арешт майна матеріалами, а саме: витягом з ЄРДР від 09.05.2025; рапортом старшого інспектора чергового Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 ; протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.05.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 протоколом допиту свідка ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 13.05.2025; постановою про визнання речовими доказами від 13.05.2025; поясненнями ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що майно на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом у справі, воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на майно.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Щодо вимоги прокурора про визначення місця зберігання речового доказу, слідчий суддя звертає увагу, що згідно положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність.

Виходячи з наведеного, вирішення питання про визначення місця зберігання речового доказу не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахування норм законодавства.

На підставі викладеного і керуючись ст. 2, 7, 16, 98, 107, 131, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000566 від 09 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на шкіряне портмоне ТМ «boershi», чорного кольору.

Відмовити в задоволенні клопотання в частині визначення місця зберігання майна, на яке накладено арешт.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити зацікавленим особам право на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення - з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1