г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3136/25
Номер провадження 1-кп/213/228/25
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його законного представника ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

представника Служби у справах дітей

Виконкому Інгулецької районної у місті ради - ОСОБА_7 ,

представника Ювенальної превенції

ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження у відношенні неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, є громадянином України, не одружений, інвалідності не має, навчається в ДНЗ «Інгулецький професійний ліцей», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, є обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (кримінальне провадження №0000067 від 08.05.2025 року),

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження у відношенні неповнолітнього ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України (кримінальне провадження №0000067 від 08.05.2025 року).

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він 06.05.2025 приблизно о 17 год. 00 хв. перебував між будинками № 25 та АДРЕСА_3 , де у нього на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт із раніше йому незнайомим чоловіком ОСОБА_9 , під час якого у неповнолітнього ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Надалі, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізовуючи свій умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді легких тілесних ушкоджень, умисно, знаходячись в положенні стоячи обличчям один до одного навпроти потерпілого, цілеспрямовано наніс один удар своєю правою рукою зігнутою у кулак в ліву лобово скроневу область потерпілого та один удар лівою рукою зігнутою у кулак в область голови ОСОБА_9 .

Вказаними діями неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 у вигляді: 2 забійні рани голови, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 704 від 16.05.2025 за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні (21 день). П.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

На початку підготовчого засідання прокурор заявила клопотання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, та застосування до нього примусових заходів виховного характеру. В обґрунтування клопотання зазначила, що кримінальне правопорушення, яке вчинив неповнолітній ОСОБА_4 , відноситься до кримінальних проступків. На час вчинення кримінального правопорушення йому виповнилось 17 років, тобто він досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.2 ст.125 КК України. Проте, враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_4 навчається в ДНЗ «Інгулецький ПЛ» на 1 курсі за професією «Машиніст екскаватора. Електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування. Електрозварник ручного зварювання. Стропальник», за місцем мешкання скарг не надходило, за місцем навчання характеризується посередньо, відповідно до інформації директора ДНЗ «Інгулецький ПЛ» виховується в багатодітній родині, батьки приділяють належну увагу до виховання сина, на обліку у службі дітей не перебуває, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше вчинив суспільно-небезпечне діяння вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаюється в скоєному суспільно-небезпечному діянні, просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, застосувавши щодо нього примусові заходи виховного характеру, а саме: застереження.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Представники служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради та Ювенальної превенції ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області також підтримали клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_9 надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Не заперечує щодо закриття кримінального провадження або застосування до обвинуваченого заходів вихованого характеру.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.97 КК України, неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою ст.105 КК України.

Частиною 2 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього судом можуть бути застосовані такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України. Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст.97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст.97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст.105 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до положень ч.2 ст.484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, суд приходить до висновку про те, що на підставі ст. 497 КПК України та ч. 1 ст. 97 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 доцільно звільнити від кримінальної відповідальності та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені положеннями ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді застереження, що позитивно вплине на його виправлення та недопущення нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, на підставі ч. 1 ст.97 КК України, із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у виді застереження, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю з цих підстав.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст.284,372 КПК України, ст..97,105 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України - задовольнити.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України на підставі ч.1 ст.97 КК України.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.2 ст.105 КК України, примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Кримінальне провадження №0000067 за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити, у зв`язку з застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру.

Документи: виписку з медичної картки стаціонарного хворого №2930/218 на одному аркуші та довідку від КНП «Криворізька міська лікарня №17» КМР про зняття швів на одному аркуші (т.2 а.с.22-24) залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0000067 залишити з подальшим зберіганням в справі №213/3136/25 (пр.1-кп/213/228/25).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Головуючий суддя ОСОБА_10