Провадження № 1-кс/161/4214/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 24 липня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2025 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга представника особи, якій відмовлено у визнанні потерпілою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 від 14.07.2025, якою відмовлено адвокату ОСОБА_3 про залучення ОСОБА_4 як потерпілої у кримінальному провадженні №0000835 за ч.3 ст.358 КК України. Скарга представника мотивована тим, що прокурор безпідставно відмовив у залученні ОСОБА_4 як потерпілої у вказаному кримінальному провадженні, а тому просить оскаржувану постанову прокурора скасувати та винести окрему ухвалу щодо прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 , а також слідчої СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області

ОСОБА_6 судове засідання заявник та його представник не прибули за викликом до суду, однак представник подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, подану скаргу підтримує та просить задовольнити.

Таким чином, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги за відсутності заявника та його представника, згідно поданої ним заяви.

Прокурор в судове засіданні не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності та просив відмовити в її задоволенні.

Слідчий не прибув в судове засідання по розгляду даної скарги, хоча була повідомлена про день, місце і час його проведення, а тому відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проводиться за відсутності слідчого та прокурора, на підставі наданих суду доказів, із дотриманням засад змагальності та диспозитивності.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000835, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим та такі рішення можуть бути оскаржені особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ч.ч.1, 4, 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається з матеріалів скарги, СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000835 за ч.3 ст.358 КК України.

Постановою прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 від 14.07.2025 було відмовлено адвокату ОСОБА_3 про залучення ОСОБА_4 як потерпілої до вищевказаного кримінального провадження.

Своє рішення прокурор мотивував тим, що в ході досудового розслідування не вдалося встановити чи було завдано ОСОБА_4 будь-якої шкоди.

Водночас, при винесенні оскаржуваного рішення поза увагою прокурора залишилась та обставина, що у заяві безпосередньо вказує на конкретну суму спричиненої їй матеріальної шкоди із долученням відповідних документів. Зазначена обставина не спростована та не проаналізована прокурором у відповідності до вимог ст.110 КПК України.

Таким чином, оскаржувана постанова прокурора є передчасною, формальною, не відповідає вимогам ст.ст.55, 110 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Разом із тим, прохання представника про винесення окремої ухвали для реагування ГУНП у Волинській області на дії слідчого, а також для реагування Волинської обласної прокуратури на дії прокурора, на думку суду, наразі є передчасним, оскільки слідчий та прокурор не позбавлені можливості самостійно усунути допущені порушення, а тому слід відмовити у цій частині скарги.

Із вищенаведених мотивів скарга представника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303-307, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 від 14.07.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000835 за ч.3 ст.358 КК України, скасувати.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя