справа № 208/7944/25
провадження № 1-кс/208/2544/25
УХВАЛА

17 червня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курганінська Краснодарського краю, рф, росіянина, громадянина рф, підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000014 від 06.01.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а так само суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР (в редакції Закону № 530-v від 22.12.2006) із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, а як наслідок і охоронювані Конституцією України і Законом України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» права громадян, достовірно розуміючи, що його незаконна діяльність спричиняє шкоду здоров`ю населення країни вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів при наступних обставинах:

Так, починаючи з січня 2025 року (більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а так само суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, свідомо знаючи, що операції з наркотичними засобами є незаконними, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 530-v від 22.12.2006, вирішив займатися збутом наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, на території м. Краматорська Донецької області.

З метою отримання від своєї незаконної діяльності прибутку, ОСОБА_4 підшукував з кола своїх знайомих бажаючих придбати наркотичний засіб, обіг якого обмежено (метадон), при цьому уточнював суму, на яку покупець бажає придбати даний засіб та його масу або кількість.

ОСОБА_4 , з метою збуту у невстановлений досудовим розслідуванням день, але не пізніше 11 березня 2025 року у невстановленому досудовим розслідуванням місці при не встановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено (метадон) у не встановленому досудовим розслідуванням об`ємі, але не менше 0,0898 г.

Після цього він же, 11 березня 2025 року о 10 год. 23 хв., реалізуючи злочинний намір, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, заздалегідь домовившись у телефонному режимі про продаж вищевказаного наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон з «оперативним покупцем» ОСОБА_6 до якого застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», керуючись корисливим мотивом та бажаючи настання подій, біля будинку № 19 по вул. Ювілейна м. Краматорськ Донецької області отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 650 грн.

У той же день о 10 год. 37 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, знаходячись біля будинку № 23 по вул. Ювілейна в м. Краматорськ Донецької області разом з оперативним покупцем ОСОБА_6 , незаконно збув ОСОБА_6 один прозорий полімерний пакет з 4 (чотирма) пігулками які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого становить 0,0233 г, 0,0224 г, 0,0218 г, 0,0223 г відповідно.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 з метою повторного збуту у невстановлений досудовим розслідуванням день, але не пізніше 15 квітня 2025 року у невстановленому досудовим розслідуванням місці при не встановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено (метадон) у не встановленому досудовим розслідуванням об`ємі, але не менше 0,1561 г.

Також він, 15 квітня 2025 року о 12 год. 01 хв., реалізуючи злочинний намір, направлений на повторний незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежений метадон, заздалегідь домовившись у телефонному режимі про продаж вищевказаної речовини, з «оперативним покупцем» ОСОБА_6 до якого застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», керуючись корисливим мотивом та бажаючи настання подій, біля буд. № 16 по вул. Паркова м. Краматорськ Донецької області отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 1000 грн.

У той же день, о 12 год. 02 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, знаходячись, біля будинку № 16 по вулиці Парковій м. Краматорська Донецької області, де зустрівся з оперативним покупцем ОСОБА_6 , та діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, незаконно збув ОСОБА_6 7 (сім) пігулок які знаходились в контурній чарунковій упаковці, з надписом «МЕТАФІН ІС» з речовиною яка містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Маса метадону у 7 (семи) пігулках загальною масою 3,4834 г становить 0,1561 г.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

17 червня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, а також, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначив, що підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання і просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами:

Протоколами допиту оперативних покупців; протоколами допиту свідків; протоколами огляду грошових коштів; протоколами огляду оперативного покупця; висновками судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколом вручення спеціальних технічних засобів; протоколами за результатами проведення контролю за вчиненням злочину шляхом проведення оперативної закупки протоколами за результатами проведення НСРД; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є достатньою та обґрунтованою для цілей застосування запобіжного заходу.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_4 :

- народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у уродженця м. Курганінська Краснодарського краю, рф;

- росіянин, громадянин рф,;

- близько двадцяти років мешкає в Україні, за адресою: АДРЕСА_1 ,

- не одружений;

- освіта середня;

- офіційно не працює;

- раніше неодноразово судимий, має не зняту та не погашену судимість за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2025 року, яким він був засуджений за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років та звільнений від відбування покарння з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- на обліку у ТЦК не перебуває;

- знаходиться під динамічним наглядом у лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичних речовин зі шкідливими наслідками з 03.07.2019 року;

- на обліку у лікаря-психіатра не перебуває;

- перебуває на обліку як бездомна особа у Центрі обліку бездомних осіб Краматорської міської ради;

- не має у власності рухомого та нерухомого майна, а також вкладів у банках.

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними ст.177 КПК України та доведеними слідчим та прокурором, у даному кримінальному провадженню є:

- переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого та корисливого злочину, за вчинення якого, у разі встановлення його винуватості судом, останньому загрожує покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна. ОСОБА_4 не має достатньо міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений, офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку бездомних осіб, що у свою чергу свідчить про те, що ризик втечі ним може бути розцінений менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарань.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме: на ОСОБА_6 , який купував у ОСОБА_4 наркотичні засоби та безпосередньо за участю якого проводились оперативні закупки; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які купували у ОСОБА_4 наркотичні засоби; ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були присутніми у якості понятих під час проведення оперативних закупок наркотичних засобів у ОСОБА_4 11.03.2025 та 15.04.2025, які в свою чергу являються місцевими мешканцями, покази яких в подальшому будуть основоположними для доведення винуватості останнього перед судом. Тому ОСОБА_4 , з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, може почати спроби незаконного впливу на вказаних свідків, зокрема шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни їх показів у судовому провадженні.

- вчините інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має будь-якого офіційного або неофіційного легального заробітку, що дає всі підстави вважати, що останній заробляв на проживання виключно шляхом збуту наркотичних засобів. Враховуючи фінансовий стан підозрюваного ОСОБА_4 , відсутність нерухомого, рухомого, іншого цінного майна, постійного джерела доходів, з метою незаконного, протиправного та швидкого збагачення, він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів.

Крім того, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні у період випробування із застосуванням іспитового строку за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2025 року, яким він був засуджений за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. Вказана обставина певним чином вказує на схильність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, підозрюваного, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім, і це пов`язано, зокрема, із тим, що підозрюваний не має постійного достатнього джерела доходів, нерухомого чи рухомого майна, вкладів у банку, схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Тому, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та застави.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваної, а також те, що остання підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, має можливість незаконного впливу на свідків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Сума застави повинна відповідати реальному майновому стану особи та тяжкості злочину.

Застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним, обвинуваченим) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду.

Високі застави створюють бар`єри для осіб, порушуючи рівність і справедливість. Менш заможні люди можуть не мати змоги ефективно захищатися, необґрунтовано перебуваючи під вартою.

Встановлення надто великого розміру застави відсуває на другий план досягнення його мети забезпечення процесуальної поведінки особи, зокрема забезпечення явки підозрюваного чи обвинуваченого.

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: Суд повторює, що гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування збитків, а, зокрема, явку обвинуваченого на слухання. Тому його суму необхідно оцінювати головним чином «з огляду на обвинуваченого, його активи та його стосунки з особами, які мають надати забезпечення, іншими словами, залежно від можливого ступеня впевненості в тому, що перспектива втрати забезпечення або дії проти поручителів у разі його неявки на судовий розгляд буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання з його боку сховатися.

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: Сума застави повинна бути визначена, враховуючи характеристику обвинуваченого, його активи та взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку порушення процесуального обов`язку, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. Водночас має враховуватися наявність грошових засобів у обвинуваченого.

З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Викладене у сукупності дає підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , з визначенням розміру застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у рамках кримінального провадження № 0000014 від 06.01.2025 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП «№4» строком на 60 днів, а саме з 17.06.2025 року по 15.08.2025 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотиристо) гривень 00 коп., зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- не відлучатися за межі м. Краматорськ Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити строком на два місяці з моменту внесення застави, однак в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 18.06.2025 року о 08:40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1