Справа №303/1392/22
№1-кс/303/725/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000434 від 12.10.2021,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 23.05.2025 звернувся до слідчого судді із заявою про відвід прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000434 від 12.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Заява про відвід мотивована тим, що прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 матеріали кримінального провадження №0000434 взагалі не вивчались, за три роки в кримінальному провадженні не здійснено жодної процесуальної дії, що є відвертим та умисним затягуванням справи та бездіяльністю прокурора. З часу відкриття кримінального провадження сім разів виносились постанови про його закриття. При цьому прокурор ОСОБА_4 не проводить ніякого прокурорського нагляду та керівництва у кримінальному провадження, на його усні си письмові звернення не реагує, що є упередженим та необ`єктивим ставленням до нього.

ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання на розгляд заяви про відвід не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, згідно якої просить відмовити у задоволенні заяви про відвід через невмотивованість.

Дослідивши заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора, слідчий суддя приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Таким чином Закон встановлює вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу.

На підтвердження своїх доводів заявником жодних доказів, які б підтвердили його доводи не надані. Заявлений відвід фактично полягає у незгоді заявника з порядком та процедурою проведення досудового розслідування, зокрема процесуальних дій та бездіяльності прокурора, та ґрунтується на суб`єктивних припущеннях щодо упередженості прокурора, які не підтверджені фактичними матеріалами кримінального провадження.

З практики ЄСПЛ вбачається, що особиста безсторонність означає відсутність упередженості або прихильності, що презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду, прокурора, слідчого, дізнавача слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого, дізнавача) для відсторонення його від справи. Причому суддя (прокурор, слідчий, дізнавач) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Сумнів у неупередженості будь-якого учасника процесу повинен бути розумним та не ґрунтуватися на власних суб`єктивних міркуваннях і особистих відчуттях (припущеннях).

Отже, для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Заявлений ОСОБА_3 відвід прокурору не містить належних даних, які свідчили б про наявність підстав для відводу прокурора, що передбачені статтею 77 КПК України.

Враховуючи те, що заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився та не надав суду доказів на підтвердження підстав заявленого відводу, аналізуючи наведені ОСОБА_3 в заяві мотиви для відводу прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 не доведено наявність об`єктивних підстав для сумніву в упередженості прокурора ОСОБА_4 , а тому заява про відвід прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000434 від 12.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1