Справа № 128/658/25
Провадження №11-кп/801/641/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого в режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

у с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 звернулась до Вінницького районного суду Вінницької області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання.

Клопотання мотивоване тим, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ст. 348, ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять років).

Початок строку відбування покарання 26 листопада 2015 року, кінець строку 25 березня 2026 року.

Указує, що засуджений відбув 3/4 строку покарання. Він є працевлаштованим на державному підприємстві «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 81)» на посаді різноробочого та здійснює роботи, пов`язані з благоустроєм установи.

Доказами виправлення засудженого є його здатність до логічного та врівноваженого мислення, відсутність ознак емоційної нестабільності чи неадекватної поведінки, адекватна самооцінка. Він не перебуває на профілактичних обліках, визнає провину та несе відповідальність за вчинене. Попри дві дисциплінарні санкції, які вже погашені, засуджений тричі заохочувався адміністрацією.

Дотримується порядку, правил безпеки, підтримує належні стосунки з персоналом і засудженими. Бере участь у програмах ресоціалізації. Виконавчих листів не має. За результатами оцінки підсистеми «Касандра» має середній рівень ризику повторного правопорушення.

Доцільність та необхідність умовно-достроково звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилась і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Посилаючись на ці обставини, адвокат ОСОБА_8 просила суд задовольнити її клопотання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.

Ухвала суду мотивована тим, що:

заохочення засудженого з`явилися лише у 2024 році; до цього часу вони були відсутні, як і прояви ініціативи до працевлаштування;

участь у програмах виховного впливу є формальною, активності в самодіяльності, навчанні чи підвищенні кваліфікації засуджений не виявляв; індивідуальна програма виконана частково через особисте небажання змінюватися; позитивна поведінка спостерігається лише нещодавно;

двічі звільнявся умовно-достроково, після чого знову вчиняв умисні злочини, що свідчить про неефективність попередніх виправних заходів;

за оцінкою системи «Касандра» має середній рівень ризику повторного правопорушення та небезпеки для суспільства;

комісія у 2023 році не підтримувала застосування умовно-дострокового звільнення, вважаючи, що засуджений не став на шлях виправлення;

за період відбування покарання засуджений ОСОБА_7 не довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року та постановити свою, якою завдовольнити її клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

засуджений ОСОБА_7 відбув частину призначеного покарання та своєю сумлінною поведінкою і бажанням змінити життя довів, що став на шлях виправлення та заслуговує на звільнення від відбування покарання.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 , підтримали доводи апеляційної скарги, з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, указав, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши позиції учасників провадження, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала суду відповідає.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок виконання судових рішень визначений Розділом VIII КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року роз`яснено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може застосовуватись до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, обмеження або позбавлення волі на певний строк, а також до військовослужбовців, які засуджені до службових обмежень чи тримання в дисциплінарному батальйоні.

Статтею 81 КК України встановлено, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Матеріалами справи установлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2017 року, який було змінено постановою Верховного Суду України від 27 вересня 2018 року, за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 7, 13 ч. 2 ст. 115, ст. 348, ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

На час розгляду справи засуджений перебуває в державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», куди був переведений 19 серпня 2017 року з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання 26 листопада 2015 року, кінець строку 25 березня 2026 року.

Згідно характеристики ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», під час тримання в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» засуджений характеризувався негативно, мав одне дисциплінарне стягнення, заохочення не застосовувалися. За час відбування покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності притягувався один раз за злісне порушення встановленого порядку відбування покарання. Адміністрацією установи заохочувався чотири рази. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не конфліктний. По відношенню до представників адміністрації поводить себе тактовно - з метою поблажливого ставлення до себе. Бере участь у програмах/заходах, однак активної участі не приймає, має порушення встановленого порядку відбування покарання. Засуджений не має бажання до зміни життя, не бере активної участі в програмах та заходах, спрямованих на корекцію поведінки. Залучений до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», «фізкультура і спорт», однак активної участі в них не приймає. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними. ОСОБА_7 працевлаштований на ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 81)» у якості різноробочого.

У засудженого ОСОБА_7 встановлено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_7 підпадав по відбуттю 3/4 частини строку покарання, а саме 25 березня 2023 року. Рішенням комісії установи (протоколом № 10 від 04 квітня 2023 року та протоколом № 6 від 12 березня 2025 року) засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як особі, що не довела своє виправлення.

З матеріалів особової справи засудженого слідує, що ОСОБА_7 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, однак після звільнення з місць позбавлення волі знову скоював нові злочини.

Указане свідчить про значну суспільну небезпеку ОСОБА_7 та схильність останнього до скоєння злочинів.

Урахувавши дані про особу засудженого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, за час відбування покарання характеризується посередньо, позицію адміністрації ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», комісія якої відмовила ОСОБА_7 в застосуванні ст. 81 КК України, та її позиція на цей час не змінилась, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що засуджений не довів своє виправлення, як того вимагає ст. 81 КК України.

Відтак доводи апеляційної скарги захисника щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого не знайшли свого підтвердження та не дають підстави суду вважати, що останній не довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів не встановлено.

Підстав для скасування ухвали суду за наведених в апеляційній скарзі мотивів немає.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року без змін, як законна, обґрунтована та вмотивована.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 24 квітян 2025 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4