Справа № 201/7772/24
Провадження № 1-кп/201/463/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 0000667 від 05.07.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпра, громадянки України, з вищою освітою, заміжньою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.366-2 КК України,-

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи суб?єктом декларування, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частипи першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи з 01 червня 2016 до 30 серпня 2022 року на посаді начальника відділу бюджетування невиробничої сфери управління фінансів департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, розуміючи сутність пред`явлених до неї вимог Законом України «Про запобігання корупції», достовірно знаючи, що вона зобов?язана відображати повну та достовірну інформацію в усіх розділах декларації, 15.03.2023 року о 12:11, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 6а, будучи обізнаною про порядок виконання свого обов?язку з декларування та знаючи до моменту заповнення декларації про наявність об?єкта декларування члена її сім`ї, а саме: квартири АДРЕСА_1 , діючи умисно, під час заповнення на офіційному веб - сайті НАЗК декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, умисно вказала у розділі 3 Декларації недостовірні відомості, а саме не зазначила інформацію про об?єкт нерухомого майна вартістю 1 837 294 гривень, що становить 684 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, тобто на березень 2023 року.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.366-2 КК України, а саме, умисне внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей додекларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування передбаченої Законом України "Про запобігання корупції", котрі відрізняються від достовірних на суму 684 прожиткових мінімумів для працездатних осіб

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаялася у скоєному та надала відповідні пояснення. Зокрема, вона зазначила, що подала декларацію, в якій не вказала об`єкт нерухомості, оскільки на той момент у неї не було реєстраційного номера даного майна, а відмітка про реєстрацію на той час була відсутня. Обвинувачена пояснила, що не мала належної інформації та навичок для самостійного внесення відповідних даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому об`єкт і не було зазначено у поданій декларації.

Крім повного визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і безпосередньо досліджених в судовому зсіданні доказах, а саме.

Наказ Дніпропетровської міської ради № 64-к від 27.05.2016 згідно якого ОСОБА_3 прийнято на посаду начальника відділу бюджетування невиробничої сфери управління фінансів департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради з 01.06.2016 (т. 1 а.с. 34) і Наказ Дніпровської міської ради № 31-КО від 30.08.2022 про звільнення обвинуваченої з вказаної посади (т. 1 а.с. 35).

Попередження про обмеження пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби, підписані обвинуваченою, які містять попередження про обов`язок подавати декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №2 від 09.06.2023 року, згідно якого видно, що ОСОБА_3 перебуває з 15.04.2011 року у шлюбі з ОСОБА_6 (т.1 а.с.48-50)

Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 23.02.2022 між ОСОБА_7 як продавцем і ОСОБА_6 , як покупцем в п. 5.9. якого є застереження, що ОСОБА_3 надала згоду на укладення договору. Вартість вищевказаної квартири, у відповідності до Звіту про оцінку майна становить 1 837 294,00 гривень. (т.1 а.с.46-49).

Заява ОСОБА_3 про надання згоди на купівлі квартири ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 149)

Довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №331096679 від 03.05.2023 року, згідно якої встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2022 належить ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 45-46)

Декларація ОСОБА_3 , при звільненні, особи уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування (охоплює період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями), 01.01.2022-31.08.2022 в якій відсутні відомості про об`єкт нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 . (т.1 а.с.20-21).

Декларація ОСОБА_3 щорічна, особи уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, подана 15.03.2023 року в якій відсутні відомості про об`єкт нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 . (т.1 а.с.17-19)

Список логів дій ОСОБА_3 при поданні декларації 15.03.2023, яким підтверджуються послідовність дій обвинуваченої при подання щорічної декларації за 2022 рік. (т. 1 а.с. 22-30).

Обґрунтований висновком НАЗК, щодо виявлення ознак кримінального правопорушення пов`язаного з корупцією від 13.06.2023 року, згідно якого встановлено, що 15.03.2023 року ОСОБА_3 , як начальник відділу бюджетування невиробничої сфери управління фінансів департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік (унікальний ідентифікатор 2344fa99-1224-4b1d-8390-353795319c53) (далі Декларація), до якої були внесені завідомо недостовірні відомості.

Зокрема, у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» ОСОБА_3 , не задекларувала об`єкт нерухомості, що належить на праві приватної власності її чоловікові, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане майно було придбане відповідно до договору купівлі-продажу від 23.02.2022 року за суму 1 837 294,00 грн. Таке неподання інформації є порушенням вимог пункту 2 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, подані ОСОБА_3 , відомості істотно відрізняються від достовірних на загальну суму 1 837 294,00 грн, що перевищує 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації. Це свідчить про наявність у її діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-2 Кримінального кодексу України.(т.1 а.с.14-16)

Оцінюючи надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, суд вважає, що описані вище докази є належними, так як відповідають критеріям визначеним в ст. 85 КПК України та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню і мають значення для кримінального провадження.

Оцінюючи надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази з точки зору допустимості, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Критеріями допустимості доказів є: належне процесуальне джерело (ч. 2 ст. 84 КПК України містить вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, який розширеному тлумаченню не підлягає); належний суб`єкт збирання доказів (докази можуть бути зібрані тільки тими суб`єктами, які згідно з нормами КПК України мають на це право); належна процесуальна форма (встановлений КПК України порядок здійснення кримінального провадження в цілому і проведення окремих процесуальних дій).

Враховуючи, що ці критерії були дотримані органом досудового слідства, суд вважає за можливе визнати всі докази допустимими.

Оцінюючи докази з точки зору достатності для доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину за стандартом доведення поза розумним сумнівом, суд наголошує, що обов`язковою умовою для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 366-2 КК України є встановлення факту внесення суб`єктом декларування до декларації, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», відомостей, а також факту того, що такі відомості є завідомо недостовірними для суб`єкта декларування, яке вчинене з прямим умислом.

За змістом ч. 1 ст. 24 КК України у кримінальному правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 366-2 КК України, умисел буде прямим у випадку, якщо суб`єкт декларування усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння з внесення до декларації, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», завідомо недостовірних відомостей і бажав його вчинити.

Електронне декларування є складовою комплексної системи боротьби з корупцією. Його запровадження обумовлено необхідністю створення системи об`єктивного фінансового контролю за майновим станом публічних службовців, проведення стосовно них моніторингу способу їх життя з метою перевірки відповідності рівня життя задекларованим майну та доходам. Внесення завідомо недостовірних відомостей до електронної декларації суб`єктами декларування перешкоджає здійсненню фінансового контролю за їх майновим станом контролюючими органами та шкодить ефективній протидії корупції. За таких обставин, зважаючи на негативні наслідки, які в собі несе декларування недостовірної інформації, законодавцем встановлено кримінальну протиправність такого діяння, яка є юридичним вираженням його суспільної небезпеки.

Перед безпосереднім внесенням відомостей до декларації, в тому числі про об`єкти декларування, суб`єкт декларування ознайомлюється з правилами заповнення форми декларації. Перед підписанням декларації суб`єкт декларування попереджається про відповідальність за декларування недостовірної інформації.

Суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого їй злочину, так як остання, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування не могла не знати про обов`язок надання повної і достовірної інформації при поданні декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вона достеменно знала про придбання її чоловіком квартири за 1 837 294,00 грн. і не внесла інформацію про цей об`єкт нерухомості в щорічній декларації за 2022 рік. Умисність її дій підтверджується і невнесенням відомостей про цю квартиру в декларації поданій при звільненні.

Таким чином, суд вважає, що наданих доказів достатньо для висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч.1 ст.366-2 КК України, як умисне внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, котрі відрізняються від достовірних на суму 684 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке являється нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, яка не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій достатньо призначити мінімальне покарання за ч. 1 ст. 366-2 КК України у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченої, а також слід призначити обов`язкове додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування.

Застосування до ОСОБА_9 положень ст. 69 КК України, як про це просить захисник, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті прямо заборонено ч. 1 ст. 69 КК України, так як ОСОБА_3 засуджено за кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією.

В той же час, враховуючи прохання обвинуваченої, її матеріальний стан, обставини злочину, суд вважає за можливе розстрочити виплату штрафу на один рік.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, строком на один рік.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_3 сплату штрафу на дванадцять місяців, визначивши до сплати щомісячно по 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят)гривень.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1