СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/594/25
Провадження № 1-кп/306/257/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Свалява в залі суду №3 кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Свалява, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця Збройних Сил України на посаді сержанта із матеріального забезпечення штурмової спеціалізованої роти "Шквал" військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "солдат", засудженого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області вирок від 10.04.2023 року

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України у кримінальному провадженні №0007826 від 24 грудня 2024 року.

За участі сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

підсудного: ОСОБА_5

захисника підсудного: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_7 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України на посаді командира 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через особисту недисциплінованість, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 25.09.2024 року, умисно, без поважних причин, самовільно залишив місце служби, а саме район розташування штурмової спеціалізованої роти в районі виконання бойових завдань, розташованого в населеному пункті Юрківка, Запорізького району, Запорізької області та був відсутній без поважних причин на військовій службі до 19.03.2025 року, проводячи час на власний розсуд, перебуваючи в м. Свалява, Закарпатської області, зокрема по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Такими своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану).

Копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0007826 від 24.12.2024 року підозрюваний ОСОБА_5 отримав 04 квітня 2025 року, в присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 року справа до розгляду передана судді Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 .

Піготовче провадження у справі призначено відповідно до ухвали судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.04.2025 року.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 06.05.2025 року суд забезпечив здійснення проведення судового засідання у кримінальній справі №306/594/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми "EasyCon" (онлайн сервісу відеозв`язку ВКЗ ЄСІТС) з використанням власних технічних засобів за участю прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 (логін у програмі "EasyCon": - прокурора Закарпатської обласної прокуратури - ОСОБА_4 ).

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 06.05.2025 року суд за клопотанням прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 продовжив запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_5 строком до 04.07.2025 року включно без визначення застави.

Судовий розгляд кримінальної справи №306/594/25 призначено відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2025 року.

За клопотанням прокурора суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та дослідженням доказів, що характеризують особу підсудного. Наслідки обмеження дослідження фактичних обставин справи сторонам зрозумілі.

Відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження судом було повно, всебічно та неупереджено досліджено всі докази, подані сторонами кримінального провадження. Проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.

Доповнень судового розгляду від учасників судового провадження в порядку ст. 363 КПК України не надійшло.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України у кримінальному провадженні у судовому засіданні доведена.

В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити покарання в межах санкції ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2023 року остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підсудного ОСОБА_5 у судовому засіданні при призначення покарання його підзахисному просить врахувати пом`якшуючі покарання обставини, щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню.

Підсудний у судовому засіданні підтримав позицію захисника, щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ст.2 КПК України - завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 22 КПК України - кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України - це кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину (санкція ч.5 ст.407 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років). До статті 407 внесено зміни згідно із Законами № 2839-IX від 13.12.2022 року, №3233-IX від 13.07.2023 року.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території України запроваджено воєнний стан. Згідно Закону України №2117-IX від 03.03.2022 року до КК України внесено зміни, які передбачають покарання за кримінальне правопорушення, вчинене в умовах воєнного стану.

Суд доходить висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України у кримінальному провадженні №0007826 - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану доведена повністю.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права - ст. 8 Конституції України.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК України - кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права (суд ураховує практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права: рішення у справах «Раманаускас проти Литви», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Делькур проти Бельгії», «Худобін проти Росії», "Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства", «Коробов проти України» - критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі злочину є доведеним. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Суд, відповідно до норм КПК України, не вправі витребувати, вимагати від сторони обвинувачення будь-які інші докази, ніж ті, які надані, на підтвердження винуватості особи у вчиненні злочину.

Як пом`якшуючі покарання обставини підсудному ОСОБА_5 суд ураховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин підсудному ОСОБА_5 суд не знаходить.

Суд зважає на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільну небезпеку вчиненого, характер вчинення підсудним кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), враховує дані про особу винуватого: є військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 у воєнний час в Україні (військовий квиток серії НОМЕР_2 , витяги з наказів командира в/ч НОМЕР_1 , витяги з наказів командира НОМЕР_3 окремої гірсько-штурмової Закарпатської бригади), на стаціонароному лікуванні в медичних лікувальних закладах МОУ та МОЗ не перебував. Підсудний раніше судимий (вимога про наявність судимості ДІАП НП України від 30.12.2024 року за №29075-2024, вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2023 року (справа №308/4495/23, згідно якого ОСОБА_5 визнано винуватим та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці).

Суд також встановив, що відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.04.2024 року суд за поданням начальника Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» звільнив умовно-достроково від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 на невідбуту частину 3 роки 10 місяці 06 днів за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2023 року у справі №308/4495/23 за ч.5ст.407 КК України для проходження військової служби за контрактом як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом. Зобов`язано передати ОСОБА_5 відповідному підрозділу Національної гвардії України для його супроводження з установи виконання покарань до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для укладення контракту та проходження військової служби. Встановлено щодо засудженого ОСОБА_5 адміністративний нагляд строком на 12 місяців із встановленням обмежень, а саме: заборони перебування поза межами місця дислокації військової частини, з якою укладено контракт та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром; заборони виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі дислокації військової частини та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром, без дозволу командира військової частини, з яким укладено контракт.

Відповідно до ст. 50 КК України - покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; ст.65 КК України - суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 08.02.2018 року, справа №522/20964/16-к) "визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів прав держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують".

Оцінивши в сукупності докази, суд, призначаючи покарання підсудному ОСОБА_5 враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини у вчиненому, що на території України запроваджено воєнний стан та до КК України внесено зміни, які передбачають покарання за кримінальне правопорушення, вчинене в умовах воєнного стану, суд вважає, що мета покарання, визначена ч.2 ст. 50 КК України, буде досягнута при призначенні підсудному покарання у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального строку, визначеного санкцією ч. 4 ст. 407 КК України. Таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 , адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. На території України триває воєнний стан, а підсудний, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом, зобов`язаний був непорушно дотримуватися Конституції Україниі законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свої навички і майстерність, а також твердо знати й зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватися правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно перебувати у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника). Саме таке покарання є достатнім для попередження нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, будуть враховані інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз у справі відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

19.03.2025 року слідчим суддею Свалявського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 17.05.2025 року включно.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 06.05.2025 року суд за клопотанням прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 продовжив запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_5 строком до 04.07.2025 року включно без визначення розміру застави.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 26, 126, 283, 284, 371, 372, 392, 394, 468,-469, 475-476 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.4 ст405 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 квітня 2023 року (справа № 308/4495/23) призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 19.03.2025 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз у справі відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію цього вироку після його проголошення вручити підсудному та прокурору.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_1