Справа № 459/179/25
Провадження № 1-кп/459/15/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Шептицький кримінальне провадження № 0000898 від 25.11.2024 стосовно обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Червоноград, українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, на утриманні якої перебуває малолітня дитина, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 06 листопада 2024 року приблизно, о 17 год. 40 хв., перебуваючи у приміщенні закладу «Кей Вест», що за адресою: Львівська область, місто Шептицький, вулиця Святого Володимира 1, за відсутності уваги ОСОБА_5 , таємно від останнього, не маючи погодження від ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, із кишені куртки останнього, взяла банківську картку АТ КБ «Приватбанк», зареєстровану за банківським рахунком НОМЕР_1 , видану на ім?я ОСОБА_5 , яка згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» та ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом та містить обов?язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк). ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, корисливий мотив, достеменно розуміючи, що вказана банківська картка їй не належить, покинула приміщення даного закладу та привласнила вказану банківську картку, залишивши її у себе, з метою подальшого викрадення грошових коштів, шляхом зняття готівки через банкомат банку.

Після цього, ОСОБА_4 06 листопада 2024 року, у період часу з 17 год. 43 хв. по 17 год. 44 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Сім23», який розташований за адресою: Львівська область, м. Шептицький, вулиця Б. Хмельницкого 14, діючи в умовах воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 (із подальшими змінами та доповненнями), маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, попередньо заволодівши банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк», що зареєстрована за банківським рахунком НОМЕР_1 , видану на ім?я ОСОБА_5 , таємно від потерпілого, використовуючи вказану банківську картку, здійснила зняття готівкових коштів через термінал на касі магазину «Сім23» на суму 6000 гривень та покупку товару на суму 20 гривень 50 копійок. В подальшому, купленим майном та знятими готівковими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6020 гривень 50 копійок.

Окрім цього, ОСОБА_4 07 листопада 2024 року, приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи разом із потерпілим ОСОБА_5 у приміщенні закладу «Кей Вест», що за адресою: Львівська область, місто Шептицький, вулиця Святого Володимира 1, реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення відносно ОСОБА_5 шахрайських дій, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінка, отримала від потерпілого належний йому телефон марки «Samsung», який потерпілий добровільно надав останній. Після чого, ОСОБА_4 , 07 листопада 2024 року, о 17 год. 27 хв., перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: Львівська область, місто Шептицький, вулиця Б. Хмельницького 14А, продовжуючи свій злочинний умисел, таємно від потерпілого, використовуючи раніше взятий у ОСОБА_5 мобільний телефон, ввійшовши у додаток «Приват24», здійснила зняття грошових коштів потерпілого ОСОБА_5 з банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , в сумі 4002 гривні (2 гривні комісія). Знятими готівковими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 гривень.

За згодою сторін, згідно із ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів, зібраних у ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи по даному провадженні допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих даних на особу. Обвинуваченій роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена вину свою у вчиненому визнала повністю, у обсязі пред`явленого обвинувачення та щиро розкаялася. Пояснила, що 06 листопада 2024 року вона із потерпілим ОСОБА_5 відпочивали в барі «Кей Вест». В ході чого, із його кишені вона непомітно взяла банківську картку, після чого, із банкомату зняла кошти в сумі 6000 грн та таким же чином повернула її останньому. Наступного дня, під приводом здійснити телефонний дзвінок, вона попросила в потерпілого телефон і також через додаток "Приват24" з банківської картки зняла кошти в розмірі 4000 грн. Про крадіжку коштів ОСОБА_5 дізнався на наступний день, зайшовши у застосунок «Приват24». Зазначила, що завдану майнову шкоду відшкодувала.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що при призначенні покарання обвинуваченій, покладається на думку суду.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що вина обвинуваченої у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Вина обвинуваченої у тому, що вона вчинила привласнення офіційного документа, що суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, вина обвинуваченої у тому, що вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану. Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

Також вина обвинуваченої у заволодінні чужим майном, зловживаючи довірою (шахрайство), вчинено повторно. Такі дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій, є вчинення кримінальних правопорушень щодо особи з інвалідністю.

Разом з тим суд враховує і особу обвинуваченої, що є людиною молодого віку, не працює, на утриманні якої перебуває малолітня дитина, по місцю проживання скарг від сусідів не надходило, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима.

Згідно із ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої та попередження учинення нових злочинів можливе без відбування нею покарання і її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Вирішуючи вимоги за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10021 грн, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Також ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченої, вчинених 06.11.2024, 07.11.2024 потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди на суму 10021 грн. Проте, оскільки обвинуваченою, завдану матеріальну шкоду відшкодовано потерпілому в повному обсязі, у задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 слід відмовити.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання

- за ч.4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України та звільнити її від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

У задоволенні цивільного позову відмовити.

Після вступу вироку у законну силу речовий доказ по справі, що є цифровим диском, відповідно до ст.100 КПК України залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1