Справа № 740/941/25
Провадження № 1-кп/740/252/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140 від 12.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Дорогинка Ічнянського (нині Прилуцького) району Чернігівської області, є громадянином України, розлучений, має двох неповнолітніх дітей (3 і 11 років), працює оператором у ТОВ АПП "Магнат", раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. Безуглівка Ніжинського району Чернігівської області, є громадянином України, студентом 4-го курсу Ніжинського агротехнічного коледжу, неодружений, працює різноробочим у ТОВ АПП "Магнат", раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України,

установив:

Відповідно до графіка несення служби особовим складом Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області на 12.02.2025 поліцейські відділу реагування патрульної поліції Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які відповідно до посадових інструкцій та ст. 222, 255 КУпАП, складають у межах компетенції протоколи про адміністративні правопорушення та здійснюють провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймають рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечують їх виконання, з 08:00 год. 12.02.2025 до 08:00 год. 13.02.2025 несли службу в складі ГРПП № 2 Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області на службовому автомобілі марки Mitsubishi моделі Outlander, р. н. НОМЕР_1 .

Під час несення служби близько 13 год. 10 хв. 12.02.2025 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для перевірки поблизу будинку № 86 по вул. Шевченка в с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області зупинено транспортний засіб, а саме автомобіль марки «ВАЗ» моделі 210990 сірого кольору, р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який перевозив пасажира ОСОБА_5 .

Під час перевірки працівниками ВРПП Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області встановлено, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, у зв`язку з чим підлягав адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Після цього ОСОБА_4 близько 13 год. 29 хв., знаходячись на місці зупинки, а саме поблизу будинку № 86 по вул. Шевченка в с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, діючи з корисливого мотиву спільно з ОСОБА_5 , без попередньої змови між собою, перебуваючи на передньому пасажирському місці службового автомобіля марки Mitsubishi моделі Outlander, р. н. НОМЕР_1 , під час спілкування з працівником поліції щодо з`ясування обставин для оформлення відповідних документів, з метою уникнення ним ( ОСОБА_4 ) адміністративної відповідальності, будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу, взяв у ОСОБА_5 з рук і поклав неправомірну вигоду ОСОБА_7 у розмірі 100 доларів США на передню нижню панель вищевказаного службового автомобіля, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення до кінця надання неправомірної вигоди службовій особі правоохоронного органу за непритягнення його ( ОСОБА_4 ) до адміністративної відповідальності, однак ОСОБА_7 відмовився від отримання вищевказаної неправомірної вигоди.

Указаними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України, а саме закінчений замах на надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.

Крім того, після встановлення працівниками ВРПП Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області факту керування ОСОБА_4 транспортним засобом, який був позбавлений права керування ними, ОСОБА_5 близько 13 год. 29 хв., знаходячись на місці зупинки транспортного засобу поблизу будинку № 86 по вул. Шевченка в с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, діючи з корисливого мотиву спільно з ОСОБА_4 без попередньої змови між собою, перебуваючи біля ОСОБА_4 , який сидів на передньому пасажирському місці службового автомобіля марки Mitsubishi моделі Outlander, р. н. НОМЕР_1 , та спілкувався з працівником поліції щодо з`ясування обставин для оформлення відповідних документів, діючи в інтересах ОСОБА_4 , з метою уникнення останнім адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу, протягнув неправомірну вигоду ОСОБА_7 у розмірі 100 доларів США, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення до кінця надання неправомірної вигоди службовій особі правоохоронного органу за непритягнення третьої особи ( ОСОБА_4 ) до адміністративної відповідальності, однак ОСОБА_7 відмовився від отримання вищевказаної неправомірної вигоди.

Указаними діями ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України, а саме закінчений замах на надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надав показання, що дійсно 12 лютого 2025 року в обідній час після 13:00 він керував автомобілем ВАЗ у с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області. Коли автомобіль зупинили працівники поліції, то з`ясувалося, що він був позбавлений права керування транспортними засобами. З метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, перебуваючи в службовому автомобілі поліцейських, він запропонував їм неправомірну вигоду в розмірі 1000,00 грн. Потім, коли до них підійшов ОСОБА_5 , то він взяв з його рук грошову купюру номіналом 100 дол. США, яку той приніс без попередньої домовленості між ними, яку поклав на панель службового патрульного автомобіля поліції. Розкаювався та шкодував у вчиненому, засуджував свої дії, просив суворо не карати, призначити покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі з розстрочкою на 10 місяців, оскільки його середньомісячний дохід незначний, становить 8600,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надав показання, що дійсно 12 лютого 2025 року в обідній час після 13:00 він як пасажир їхав в автомобілі ВАЗ під керуванням ОСОБА_4 у с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області. Також підтвердив ту обставину, що він приніс до службового автомобіля поліцейських, в якому перебував ОСОБА_4 , грошову купюру номіналом 100 дол. США, без попередьної домовленості з останнім, яку пропонував поліцейським як неправомірну вигоду в інтересах ОСОБА_4 . Розкаювався та шкодував у вчиненому, засуджував свої дії, просив суворо не карати, призначити покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі з розстрочкою на 10 місяців, оскільки його середньомісячний дохід незначний, становить 10 000,00 грн.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України, а саме в закінченому замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою, та доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України, а саме в закінченому замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних та обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Так, вчинене ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є закінченим замахом на нетяжкий злочин.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не встановлено.

При призначенні покарання суд також ураховує відомості про особу обвинувачених, а саме те, що вони молодого віку, працевлаштовані, не перебувають на обліку в лікарів нарколога і психіатра, що свідчить про їхню осудність, мають зареєстровані місця проживання, за якими характеризуються задовільно. Також обвинувачений ОСОБА_4 має двох неповнолітніх дітей, розлучений, а обвинувачений ОСОБА_5 неодружений, є студентом 4-го курсу коледжу.

За сукупністю вищенаведених обставин, ураховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану обвинувачених, суд вважає за можливе розстрочити сплату штрафу в розмірі 17 000,00 грн на десять місяців шляхом сплати щомісячно рівними частинами, що буде відповідати меті покарання в розумінні ст. 50 КК України.

Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченим з урахуванням виду та міри покарання, жодного клопотання з цього приводу не заявлялося.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Питання щодо речових доказів, а саме грошових коштів у сумі 100 доларів США (грошова купюра серійний номер PI12548411В, поміщена до спецпакета RІС2275469) слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України із застосуванням спеціальної конфіскації на підставі ч. 1 ст. 96-1, п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ураховуючи вказане вище, суд вважає, що слід скасувати арешт майна, а саме грошової купюри номіналом 100 доларів США, серійний номер PI12548411В, яку поміщено до спецпакета RІС2275469, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14.02.2025 року.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 100, 174, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_4 сплату штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на десять місяців рівними частинами по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісяця.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_5 сплату штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на десять місяців рівними частинами по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісяця.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України конфіскувати у власність держави грошові кошти у сумі 100 доларів США, а саме грошову купюру номіналом 100 доларів США, серійний номер PI12548411В, яку поміщено до спецпакета RІС2275469.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 лютого 2025 року, на грошову купюру номіналом 100 доларів США, серійний номер PI12548411В, яку поміщено до спецпакета RІС2275469.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1