Справа № 946/4798/25
Провадження № 1-кс/946/1319/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року слідчій суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про звільнення особи з під варти, в порядку ст. 206 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

25.06.2025 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із клопотанням про звільнення з під варти ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, який знаходиться у полоні за адресою: м. Ізмаїл, вул. Куликова, 31-а, мотивуючи тим, що 24.06.2025 року о 8 год. 00 хв. його син ОСОБА_3 був позбавлений волі особами, що назвались правоохоронцями. Під час позбавлення волі на його прохання особи у формі не представилися, підстав затримання не назвали, протоколу затримання не складали, не роз`яснили йому його права, застосувавши силу відмовили йому у наданні медичної та правової допомоги. Таким чином, на підставі ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя, згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України)

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Так, серед іншого, згідно з ч. 1ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) - установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) вбачається, що слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Зі змісту поданого клопотання слідує, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

При цьому з клопотання вбачається, що ОСОБА_3 , перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , за якою знаходиться ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги (заяви), поданої не в рамках кримінального провадження.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Одеського апеляційного суду від 14.03.2024 року, справа № 513/384/24.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку ст. 206 КПК України.

Проте ч. 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Окремо, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити, що у даному випадку належним способом реагування на позбавлення особи волі, про що зазначає у заяві ОСОБА_2 , є звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 від 25.06.2025 року про звільнення з під варти ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, який знаходиться у полоні за адресою: м. Ізмаїл, вул. Куликова, 31-а, необхідно відмовити.

Ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст.206 КПК України, у переліку, передбаченому ст.309 КПК України, відсутня, то її оскарження в апеляційному порядку кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 року по справі №766/22242/17.

Керуючись ст.ст. 206, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 від 25.06.2025 року про звільнення з під варти ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, який знаходиться у полоні за адресою: м. Ізмаїл, вул. Куликова, 31-а відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1