Провадження № 1-кс/554/8877/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000116 від 18.03.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до Шевченківського районного суду міста Полтави з клопотанням, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000116 від 18.03.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.114-1 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що слідчим відділом УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000116 від 18.03.2025, за фактом вчинення громадянином України ОСОБА_4 перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань - ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом поширення в особливий період серед військовозобов`язаних мешканців Полтавської області підробних офіційних документів про наявність у військовозобов`язаних осіб бронювання, що звільняє від призову та мобілізації, тобто за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , в червні 2025 року, більш точну дату під час досудового розслідування не встановлено, в ході телефонної розмови, запропонував громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , придбати посвідчення співробітника ДСНС України, з метою введення в оману працівників ТЦК та СП та ухилення від загальної мобілізації в особливий період. Під час вказаної розмови ОСОБА_4 вказав ОСОБА_5 про необхідність виготовлення фотокарток. Через кілька днів, в ході телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про необхідність виготовлення фотокарток у військовій формі співробітника ДСНС у званні офіцера, та обов`язково мати із собою фотографії в електронному вигляді.

ОСОБА_4 , діючи з умислом, спрямованим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, з корисливих мотивів, 27.06.2025 близько 16 год. 00 хв., перебуваючи неподалік малої архітектурної форми розташованої навпроти будівлі за адресою м. Кременчук, вул. Героїв Маріуполя, буд. 37, Полтавської області під час особистої зустрічі з ОСОБА_5 отримав у останнього, раніше обговорені, фотографії та обговорили строк виконання посвідчення та його вартість, яка склала 15 000 грн.

14.07.2025 близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в малій архітектурній формі розташованій навпроти будівлі за адресою м. Кременчук, вул. Героїв Маріуполя, буд. 37, Полтавської області, під час особистої зустрічі з ОСОБА_5 передав останньому посвідчення співробітника ДСНС України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , з метою ухилення останнім від мобілізації в особливий період, та отримав від нього 15 000 грн. за вказане посвідчення.

14.07.2025 о 20:04 год. поблизу малої архітектурної форми розташованої навпроти будівлі за адресою м. Кременчук, вул. Героїв Маріуполя, буд. 37, Полтавської області, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Під час особистого обшуку ОСОБА_4 добровільно видав: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J2», ІМЕІ-коди: 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 , темно синього кольору, в полімерному чохлі, без системи логічного захисту, із сім-карткою з телефонним номером НОМЕР_4 .

Вилучений у ОСОБА_4 вищевказаний мобільний телефон зберігає інформацію щодо контактів останнього із ОСОБА_5 .

Вищевказаний мобільний телефон (в захисному чохлі) та сім-карта визнаний речовим доказом, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, оскільки мобільний телефон може містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, під час слідства необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу, у зв`язку із чим, вказаний буде передано до експертної установи.

З урахуванням викладеного, з метою збереження речових доказів, слідів кримінального правопорушення, забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. ОСОБА_4 надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, проти арешту майна не заперечує.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000116 від 18.03.2025, за фактом вчинення громадянином України ОСОБА_4 перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань - ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом поширення в особливий період серед військовозобов`язаних мешканців Полтавської області підробних офіційних документів про наявність у військовозобов`язаних осіб бронювання, що звільняє від призову та мобілізації, тобто за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , в червні 2025 року, більш точну дату під час досудового розслідування не встановлено, в ході телефонної розмови, запропонував громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , придбати посвідчення співробітника ДСНС України, з метою введення в оману працівників ТЦК та СП та ухилення від загальної мобілізації в особливий період. Під час вказаної розмови ОСОБА_4 вказав ОСОБА_5 про необхідність виготовлення фотокарток. Через кілька днів, в ході телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про необхідність виготовлення фотокарток у військовій формі співробітника ДСНС у званні офіцера, та обов`язково мати із собою фотографії в електронному вигляді.

15.07.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

16.07.2025 року застосовано відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислювати з 20 год. 04 хв. 14 липня 2025 року.

Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України, статті 170 КПК України, слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи клопотання прокурора по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, із змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_4 мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Прокурором доведено, що майно, вилучене під час проведення обшуку від 14.07.2025 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вищевказані речі визнано речовим доказом, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучене, відповідно до протоколу обшуку від 14.07.2025 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000116 від 18.03.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилучене 14.07.2025 року в ході особистого обшуку під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J2», ІМЕІ-коди: 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 , темно синього кольору, в полімерному чохлі, без системи логічного захисту, із сім-карткою з телефонним номером НОМЕР_4 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, до скасування арешту в установленому законом порядку.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1