Дата документу 18.09.2025 Справа № 333/5956/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/937/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/5956/24Суддя-доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.128 КК України
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

18 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , під час перевірки апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_3 , яка надійшла з матеріалами кримінального провадження, в яких наявний вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 серпня 2025 року, на предмет її відповідності вимогам ст.396 КПК України,

ВСТАНОВИВ

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 серпня 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою і засуджено за ст.128 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обвинуваченою ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу.

Проте апеляційне провадження за вказаною скаргою не може бути відкрито, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до ч.1 ст.10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У Рішеннях Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року №10-рп/99 та від 14 липня 2021 року №1-р/2021 зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Також ч.5 ст.10, п.4 ч.1 ст.92 Основного Закону регламентовано, що застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається виключно законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Частинами 1, 2 статті 14 передбачено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Згідно з ч.1 ст.29 КПК кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Тобто суд як державний орган, а також його посадові особи при здійсненні своїх повноважень і в інших публічних сферах суспільного життя, зобов`язані використовувати лише державну мову. Це також стосується і прийняття до розгляду документів, складених лише українською мовою.

За таких обставин, при оскарженні до апеляційного суду судового рішення скарга має бути викладена українською мовою чи в перекладі на державну мову.

Натомість апеляційна скарга обвинуваченої (окрім її вступної частини) викладена російською мовою, а не державною, що не відповідає конституційним нормам та ч.1 ст.29 КПК, згідно якої кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

При цьому матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що обвинувачена не володіє чи недостатньо володіє державною мовою. Вона проживає в Україні, отримала вищу освіту, є громадянкою України, користувалася правовою допомогою професійного адвоката.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.396 КПК в апеляційній скарзі, серед іншого, має бути зазначено судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив (п.3); вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення (п.4).

Проте вказані вимоги кримінального процесуального закону обвинувачена при поданні апеляційної скарги не виконала.

Так, в апеляційній скарзі обвинуваченою не зазначено судове рішення, яке нею оскаржується, і назва суду, який його ухвалив.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі обвинувачена просить рішення суду скасувати. Однак сформульовані обвинуваченою у скарзі вимоги є неповними, оскільки обвинувачена не зазначає своїх вимог щодо подальшого вирішення кримінального провадження, виходячи з положень ст.407 КПК, якою передбачені повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

При цьому, зазначивши вимогу про скасування судового рішення, обвинувачена не вказала конкретні порушення закону, які, на її думку, було допущено і які є підставою для скасування відповідного судового рішення.

Також, в порушення вимог ч.5 ст.396 КПК подана апеляційна скарга обвинуваченою не підписана.

Окрім цього, обвинуваченою не дотримано і вимоги ч.6 ст.396 КПК, оскільки до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів не надано копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Зазначене свідчить про невідповідність апеляційної скарги вимогам закону, що унеможливлює відкриття провадження по ній.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з повідомленням про це обвинуваченої і наданням їй строку для усунення зазначених недоліків шляхом подання нової апеляційної скарги, з наданням її копій та доданих до неї матеріалів в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга, підписаної особою, яка її подає.

Керуючись ст.ст.398, 399 КПК України суд

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка надійшла з матеріалами кримінального провадження, в яких наявний вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 серпня 2025 року, залишити без руху.

Встановити обвинуваченій семиденний строк, який відраховується з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків.

Копію ухвали направити обвинуваченій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2