УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001830 від 19.05.2025

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001830 від 19.05.2025.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001830 від 19.05.2025.

За обставин викладених у клопотанні, з метою повного, всебічного та об`єктивного проведення досудового розслідування, попередньо встановивши, що необхідно здійснити заходи пов`язані із врятуванням майна, яке може бути втрачене, знищене чи сховане, а також збиранням доказів, враховуючи невідкладність випадку, виникла необхідність у проведенні невідкладного обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку з чим 19 травня 2025 року слідчим СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 прийнято рішення, щодо проникнення до іншого володіння особи, а саме до квартири АДРЕСА_1 , в якій на підставі договору оренди житлового приміщення (квартири) від 02.04.2025 проживає підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка на праві власності належить ОСОБА_6 та проведення обшуку без відповідної ухвали слідчого судді з метою врятуванням майна, яке має значення речових доказів.

У ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , виявлено і вилучено наступні речі: 41 зіп пакет з білою кристалічною речовиною, які поміщено до пакету № 3517673; речовину рослинного походження зеленого кольору, яку поміщено до пакету № 3517665; електронні ваги «SF-400», які поміщено до пакету EXP0258108; пусті зіп-пакети, які поміщено до пакету № 3517672; пусті зіп-пакети, клейку стрічку (ізоленту) червоного та чорного кольору, які поміщено до пакету № 3517678; трубку для куріння, пристрій для куріння, які поміщено до пакету № 3517674; договір оренди житлового приміщення від 02.04.2025, який поміщено до пакету № 3517675.

20 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

20 травня 2025 року слідчим було винесено постанову про визнання зазначених речей, вилучених в ході проведення невідкладного обшуку квартири АДРЕСА_1 , речовими доказами у кримінальному провадженні №0001830 від 19.05.2025.

Прокурор у клопотанні зазначає, що зазначені речі, мають вагоме значення для подальшого досудового розслідування, та були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001830 від 19.05.2025.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений, в той же час до суду подав заяву з додатками, у якій просив розглянути клопотання про арешт майна без його участі, зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, а також долучив ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

Володілець майна в судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, документи, що надійшли на адресу суду, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження №0001830.

19.05.2025 у ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , виявлено і вилучено наступні речі, які 20.05.2025 постановою старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2025, справа №761/20993/25, надано дозволу слідчому СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 на проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , в якій на підставі договору оренди житлового приміщення (квартири) від 02.04.2025 проживає підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка на праві власності належить ОСОБА_6 , де було виявлено і вилучено наступні речі: 41 зіп пакет з білою кристалічною речовиною, які поміщено до пакету № 3517673; речовину рослинного походження зеленого кольору, яку поміщено до пакету № 3517665; електронні ваги «SF-400», які поміщено до пакету EXP0258108; пусті зіп-пакети, які поміщено до пакету № 3517672; пусті зіп-пакети, клейку стрічку (ізоленту) червоного та чорного кольору, які поміщено до пакету № 3517678; трубку для куріння, пристрій для куріння, які поміщено до пакету № 3517674; договір оренди житлового приміщення від 02.04.2025, який поміщено до пакету № 3517675.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Аналіз матеріалів клопотання дозволяє стверджувати про належний рівень обґрунтованості тверджень прокурора про те, що має місце вчинення кримінального правопорушення необхідного ступеня тяжкості.

Прокурор заявляє метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак належить врахувати положення ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Вказані обставини, разом із розумністю та співрозмірністю обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя оцінюватиме за допомогою критеріїв, що випрацювані практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування та прокурора при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Разом з тим, можна дійти висновку, що клопотання прокурора відповідає вимогам та меті кримінального процесуального законодавства, оскільки існує сукупність підстав вважати, що інформація на речах, які вилучено 19.05.2025 року, у квартирі АДРЕСА_1 , може мати доказове значення в даному кримінальному провадженні, а також містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказів настання невиправданих негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у межах даного клопотання прокурора слідчим суддею не встановлено.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, що слідча суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для задоволення даного клопотання та застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 168, 170-173, 309, 395, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно з квартири АДРЕСА_1 , а саме:

-41 зіп пакет з білою кристалічною речовиною, які поміщено до пакету № 3517673;

-речовину рослинного походження зеленого кольору, яку поміщено до пакету № 3517665;

-електронні ваги «SF-400», які поміщено до пакету EXP0258108;

-пусті зіп-пакети, які поміщено до пакету № 3517672;

-пусті зіп-пакети, клейку стрічку (ізоленту) червоного та чорного кольору, які поміщено до пакету № 3517678;

-трубку для куріння, пристрій для куріння, які поміщено до пакету № 3517674;

-договір оренди житлового приміщення від 02.04.2025, із забороною відчуження, користування та розпорядження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1