Справа № 489/4628/25
Провадження № 1-кс/489/1668/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

04 серпня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000065 від 11.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у його вчиненні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайське Маловисківського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді старшого навідника гранатометного взводу другого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зі слів одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

з участю прокурора ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 ,

встановив:

Згідно з клопотанням, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом самовільного залишення 04.12.2023 ОСОБА_5 місця служби у військовій частині НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану. Сторона обвинувачення просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти правопорушення, у вчиненні якого підозрюється.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, зазначивши про те, що у даному провадженні після повідомлення 29.11.2024 ОСОБА_5 про підозру за ч. 5 ст. 407 КК прокурором направлялося до суду клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності, однак дата складення такого клопотання та час його направлення до суду йому невідомі, та в матеріалах кримінального провадження відомості щодо цього відсутні. Також вказав, що ухвалою суду від 10.04.2025 клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності було повернуте прокурору. В подальшому 06.05.2025 слідчим винесено постанову про зупинення досудове розслідування.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи ризики недоведеними.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що 11.01.2024 Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві внесено до ЄРДР за №0000065 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК, за фактом самовільного залишення 04.12.2023 військовослужбовцем ОСОБА_5 місця служби у військовій частині НОМЕР_1 .

29.11.2024 слідчим ОСОБА_3 повідомлено про підозру ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України шляхом особистого вручення відповідного повідомлення та вказаного ж дня допитано останнього в якості підозрюваного.

Постановою слідчого від 06.05.2025 досудове розслідування зупинене.

Постановою слідчого від 30.07.2025 досудове розслідування відновлене.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу (ч. 4 ст. 219 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; 2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; 3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором (особою, яка виконує його обов`язки).

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Натомість при розгляді клопотання встановлено, що після повідомлення 29.11.2024 ОСОБА_5 про підозру закінчення передбаченого КПК України двомісячного строку досудового розслідування припадало на 29.01.2025, та в матеріалах відсутні будь-які фактичні дані про те, що протягом двомісячного строку досудового розслідування стороною обвинувачення виносилися постанови про зупинення досудового розслідування, або здійснювалося повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, що давало б підстави слідчому судді вважати, що строк досудового розслідування зупинявся або не враховувався.

Крім того, в матеріалах клопотання відсутні та прокурором не надані будь-які докази про те, що строк досудового розслідування продовжувався у передбаченому КПК України порядку відповідними посадовими особами та слідчим суддею, та станом на час розгляду клопотання він не сплив.

Більш того, навіть прокурор у судовому засіданні, маючи у своєму розпорядженні матеріали досудового розслідування в повному обсязі, на питання слідчого судді неодноразово та однозначно повідомив, що у матеріалах провадження відсутні дані про зупинення досудового розслідування до 29.01.2025 (кінцевої дати спливу двомісячного строку досудового розслідування), а наявна постанова слідчого про зупинення досудового розслідування лише від 06.05.2025, тобто після спливу 29.01.2025 двомісячного строку досудового розслідування.

Також на питання слідчого судді прокурор зазначив, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документальні відомості про те, коли саме складалося клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності для продовження проходження військової служби, а також час його фактичного направлення (надходження) до суду для розгляду по суті, а лише наявна копія ухвали суду від 10.04.2025, тобто винесена після закінчення 29.01.2025 двомісячного строку досудового розслідування, крім того відсутні дані про те, коли судом було повернуте органу досудового розслідування клопотання про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності.

Також після винесення 10.04.2025 судом ухвали про повернення клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та до 06.05.2025 (дати зупинення досудового розслідування слідчим) сплив майже місяць, що також вказує на сплив двомісячного строку досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на тому, що навіть після направлення прокурором до суду клопотання про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності строк досудового розслідування не зупинявся та продовжував спливати, оскільки, виходячи з положень статей 219 та 290 КПК України, не включається у визначений КПК України строк досудового розслідування лише період ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, тобто після того, як прокурор або слідчий за його дорученням, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми саме для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, повідомили про це сторону захисту і надали їй можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування.

Натомість жодними положеннями КПК України не передбачено, що не враховується у строк досудового розслідування період часу, протягом якого прокурор звертається до суду з клопотанням про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, враховуючи той факт, що у такому випадку прокурор або слідчий за його дорученням не виконують жодних дій, визначених статтею 290 КПК України, та не ознайомлюють сторону захисту з матеріалами досудового розслідування, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

За такого, оскільки всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, з урахуванням відсутності у нормах КПК України положень про те, що не враховується у строк досудового розслідування період часу, протягом якого прокурор звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності та суд здійснює розгляд такого клопотання, за наслідками якого повертає клопотання прокурору, тому із вказаного слідує логічний висновок про те, що вказаний період має враховуватися у строк досудового розслідування.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу стороною обвинувачення не було надано слідчому судді будь-яких достатніх, належних, достовірних фактичних даних про те, що строк досудового розслідування у даному провадженні на момент розгляду клопотання не сплив. Навпаки, виходячи з матеріалів клопотання та повідомлених прокурором відомостей, двомісячний строк досудового розслідування сплив 29.01.2025, при цьому рішення вищестоящим прокурором та слідчим суддею про продовження строку досудового розслідування у даному провадженні не приймалося.

Крім того, суд не вбачає підстав для висновку про те, що строк досудового розслідування даного кримінального провадження був зупинений в межах строку досудового розслідування, враховуючи введення воєнного стану, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 615 КПК України, з яких слідує, що у разі введення в Україні або окремих її місцевостях (адміністративній території) воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України та якщо: відсутня об`єктивна можливість звернення до суду з обвинувальним актом - строк досудового розслідування у кримінальному провадженні зупиняється та підлягає поновленню, якщо підстави для зупинення перестали існувати. До зупинення досудового розслідування прокурор зобов`язаний вирішити питання про продовження строку тримання під вартою.

Так, із системного аналізу вказаних положень КПК України можна зробити висновок, що у разі введення в Україні воєнного стану строк досудового розслідування зупиняється не автоматично, а лише на підставі відповідного рішення сторони обвинувачення (постанови слідчого або прокурора), прийняттю якого обов`язково передує вирішення питання про продовження запобіжного заходу.

При цьому, прокурором не було надано слідчому судді відповідного процесуального рішення про зупинення кримінального провадження під час введеного в Україні воєнного стану.

Більш того, зупинення досудового розслідування із вказаної підстави можливе лише у випадку відсутності об`єктивної можливості звернення до суду з обвинувальним актом.

Натомість, ні дослідженими слідчим суддею письмовими матеріалами досудового розслідування, ні поясненнями прокурора не доведено, що була відсутня об`єктивна можливість звернення до суду з обвинувальним актом.

Також, прокурором не було доведено, що існувала об`єктивна неможливість звернення до суду з обвинувальним актом, оскільки відсутні докази того, що була припинена робота органів прокуратури чи суду за місцем здійснення досудового розслідування.

Навпаки, сторона обвинувачення, здійснюючи досудове розслідування, дійшла висновку про недоцільність звернення до суду з обвинувальним актом, а направила клопотання про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності. Вказане свідчить про те, що у сторони обвинувачення протягом встановленого законом двомісячного строку досудового була наявна об`єктивна можливість звернення до суду з обвинувальним актом, у зв`язку з чим строк досудового розслідування не зупинявся п. 3 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Таким чином, встановлені обставини вказують на те, що на час розгляду клопотання закінчився визначений ст. 219 КПК України строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Системний аналіз положень статей 132, 176 КПК України свідчить про те, що слідчий суддя уповноважений розглянути та задовольнити, за наявності для того достатніх підстав, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якими також є і запобіжні заходи, лише під час досудового розслідування, тобто обов`язковою умовою є необхідність здійснення досудового розслідування в порядку та у строки, передбачені КПК України.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.10.2022 у справі № 216/4805/20, «кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. Перевірка судом першої інстанції у підготовчому судовому засіданні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів ст. 219 КПК у частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого, стосовно якого відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд. Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого, а отже унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК».

За такого, оскільки під час розгляду клопотання встановлено, що двомісячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні сплив 29.01.2025, та слідчому судді не надано будь-яких фактичних даних того, що до часу його закінчення такий строк не зупинявся та не враховувався у зв`язку виконанням стороною обвинувачення вимог ст. 290 КПК України, а також був продовжений у встановленому законом порядку, тому вказане свідчить про відсутність у слідчого судді передбачених законом підстав для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні поза межами строку досудового розслідування відносно особи, яка відповідно до практики Верховного Суду втрачає процесуальний статус підозрюваного внаслідок закінчення строку досудового розслідування.

Оскільки прокурором не доведено, що клопотання про застосування запобіжного заходу подано в межах строку досудового розслідування, граничний строк якого припадав на 29.01.2025, тому слідчий суддя позбавлений можливості вирішувати клопотання про застосування запобіжного заходу по суті з перевіркою наявності ризиків для застосування запобіжного заходу, оскільки сплив строку досудового розслідування однозначно та поза розумним сумнівом свідчить про неможливість застосування запобіжного заходу щодо особи, в кримінальному провадженні за підозрою якої сплив строк досудового розслідування.

Таким чином, встановлені під час розгляду клопотання обставини є підставою для відмови в його задоволенні.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000065 від 11.01.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 04.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1