У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2850/25

№ 1-кп/183/1618/25

28 травня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні № 0000020 від 19.08.2020 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надеждівка Новомосковського (нині Самарівського) району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді вчителя фізичної культури в Капітанівській гімназії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000020 від 19.08.2020 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Клопотання мотивовано тим, що з моменту вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, минули строки давності, визначені ч. 1 ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, мотивувавши свою позицію тим, що наявні всі підстави, передбачені ст. 49 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки на його переконання стороною обвинувачення навмисно затягнуто досудове розслідування і направлено справу до суду зі спливом строків давності.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи заявлене обвинуваченим клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах, необхідних для вирішення вказаного питання, дійшов такого висновку.

За змістом обвинувального акта ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у тому, що 18 серпня 2020 року приблизно о 15 годині 30 хвилин він перебував на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де у нього виник конфлікт з його сусідом ОСОБА_4 , під час якого у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 у вищевказаний час та місці, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись у безпосередній близькості від потерпілого, наніс один удар кулаком своєї лівої руки в область правого ока ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, синця у правій скронево-виличній області, які у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6-ть діб, але не більш ніж 21-а доба.

Вказані дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За положеннями ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція ч. 2 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до одного року, або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

За змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового кримінального правопорушення, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Судом встановлено, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, належить до кримінального проступку, за який передбачено покарання на рівні максимальної межі санкції у виді обмеження волі. Вказане кримінальне правопорушення вчинене 18.08.2020, відтак строки давності спливають 19.08.2023.

Також, судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 , що за фактом спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого, за яким згідно з обвинувальним актом він обвинувачується, закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності, із чим він погодився та не вимагав здійснювати провадження в повному обсязі в загальному порядку.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_5 з моменту вчинення ним кримінального правопорушення і до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не ухилялися від досудового слідства та суду, а також не вчинив нового кримінального правопорушення.

За таких обставин, встановивши наявність передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд доходить висновку, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Суд враховує заперечення потерпілого, які зводяться до того, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 надійшов до суду зі спливом строків давності, визначених ст. 49 КК України.

Одночасно суд звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Таким чином, аргументи потерпілого щодо неможливості застосування до обвинуваченого положень ст. 49 КК України, на переконання суду є безпідставними.

Отже, суд вважає, що на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності слід звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 125, 126, 284-288, 314, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000020 від 19.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1