Вирок

Іменем України

29.05.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000087 від 06.02.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Надиби, Самбірського району, Львівської області, громадянина України, із зареєстрованим та фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, без наявності утриманців, без інвалідності, тимчасово безробітного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , всупереч вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», яким заборонено незаконний обіг психотропних речовин, не маючи на це спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини для власного вживання, без мети збуту, 05.01.2025, близько 18 год. 10 хв., пересуваючись вулицею Бойківською, поблизу будинку №32, що у місті Львові, поруч із тротуаром, виявив та підняв згорток, обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору, із вмістом кристалоподібної речовини жовтого кольору та підняв його, після чого помістив у ліву шкарпетку, чим незаконно придбав (шляхом привласнення знайденого), небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено, масою 0,1878 грама.

У подальшому 05.02.2025, близько 18 год. 30 хв., перебуваючи по вул. Бойківська, 30 у м. Львові та зберігаючи при собі описану психотропну речовину був зупинений працівниками Національної поліції України, під час патрулювання території Франківського району м. Львова, після чого на місце події викликано слідчо-оперативну групу Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, яким ОСОБА_3 , добровільно видав вище вказану психотропну речовину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, при вищезазначених обставинах визнав у повному обсязі. Зазначив про те, що дійсно напередодні ішов вулицею, як указано в обвинувальному акті, та поруч із тротуаром виявив зазначений згорток. Коли зрозумів що це таке вирішив залишити його собі із цікавості, щоб у подальшому спробувати. Однак наступного дня його зупинили працівники поліції та запитали про наявність при ньому заборонених речовин. Оскільки та той час він усвідомлював, що знайдена ним речовина є забороненою, то добровільно витягнув її із власної шкарпетки та видав працівникам поліції. На запитання прокурора, щодо власноручного написання ним заяви про добровільну видачу надав ствердну відповідь та впізнав указану заяву, як таку, що написана ним особисто. У подальшому з його участю проведено низку слідчих дій, тому заперечувати обставини, викладені у обвинувальному акті вважає недоцільним. У вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати, призначивши йому покарання із встановленням іспитового строку.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; останнім судом було роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

При цьому, суд враховує те, що Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 01.07.2020, внесено зміни до Кримінального кодексу України, якими посилено кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Так, санкція статті передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно із ст. 67 КК України, не встановлено. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке класифікується за ст. 12 КК України як проступок, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мету, спосіб вчинення, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення неправомірних дій, враховуючи також те, що обвинувачений просив про призначення йому покарання з урахуванням скрутного матеріального становища, перебування у фактичних шлюбних відносинах, від яких народжена малолітня дитина що потребує утримання, беручи до уваги те, що він притягається до кримінальної відповідальності вперше, позитивно характеризується за місцем свого проживання як ввічливий, виконавчий, чесний і добросовісний, не схильний до вживання алкогольних напоїв чи наркотичних речовин, на обліку в лікаря нарколога не перебуває. Перебуває на обліку у лікаря психіатра, проте, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №399 ОСОБА_3 психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих йому дій ОСОБА_3 психічним захворюванням та тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 здатний правильно сприймати обставини, які мають значення по справі та давати по них відповідні покази.

Також суд зважає на те, що відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Положення ст. 75 КК України підлягають застосуванню з урахуванням можливості досягнення цілей, визначених в ст. 50 вказаного Кодексу, зокрема, виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень (постанова Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 545/2721/19).

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, який до вчиненого ставиться критично, про що декілька разів заявляв у судовому засіданні, стану його здоров`я, не перебуванні на обліку у лікаря нарколога, беручи до уваги відсутність судимостей, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. А тому, з обвинуваченого потрібно стягнути документально підтверджені судові витрати на залучення експерта на суму 2 387,70 грн. (висновок судової експертизи від 25.02.2025 № СЕ-19/114-25/4210/-НЗПРАП).

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до квитанції №00385 до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області передано полімерний спеціальний пакет із надписом «Національна поліція України» ICR0021048, з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, PVP, масою 0,1878 грама.

Відповідно до квитанції №0012030 до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області передано паперовий конверт із змивом із згортка ізоляційної стрічки.

Арешт на майно не накладався. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі, строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, які містяться у камері зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області:

полімерний спеціальний пакет із надписом «Національна поліція України» ICR0021048, з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, PVP, масою 0,1878 грама; паперовий конверт із змивом із згортка ізоляційної стрічки знищити після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 2 387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Франківський районний суд м. Львова, з урахуванням особливостей передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1