Справа 688/5985/24
№ 1-кс/688/2618/24
Ухвала

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

28 грудня 2024 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, подане в межах кримінального провадження №0002140 від 27 грудня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

встановив:

28 грудня 2024 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 26 грудня 2024 року біля 20 год 30 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу кав`ярні «Цукерочка», по проспекту Миру, 30, в м. Шепетівка, помітив ОСОБА_7 , яка рухалася в напрямку Шепетівського медичного фахового коледжу, який розташований по проспекту Миру, 26, в м. Шепетівка, та, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, під час воєнного стану, наздогнав останню в 20 год 35 хв неподалік будівлі Шепетівського медичного фахового коледжу та скориставшись відсутністю поблизу сторонніх осіб, застосувавши фізичне насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої та погроз його застосування, приставив до шиї останньої невстановлений слідством предмет, який тримав у правій руці, наказав їй мовчати, не чинити опір та йти за ним. Продовжуючи свої злочинні дії, скориставшись тим, що ОСОБА_7 не здійснює опору його діям, ОСОБА_6 правою рукою зняв з плеча останньої жіночу сумку, виготовлену із шкіри чорного кольору, у якій містився гаманець, виготовлений із шкірозамінника червоного кольору, у якому містилися грошові кошти в сумі 2300 грн, банкнотами номіналом 500 грн - 4 штуки, 200 грн - 1 штука та 50 грн - 2 штуки, 4 банківські картки банку АТ КБ «ПриватБанк», паспорт громадянина України, витяг з реєстру територіальної громади, які були видані на ім`я ОСОБА_7 , після чого з викраденим майном з місця події втік, чим завдав ОСОБА_7 майнового збитку на загальну суму 3 250 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненими в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України.

27 грудня 2024 року в 01 год 55 хв ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення виникла об`єктивна необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_8 клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на мотиви такого.

Підозрюваний ОСОБА_6 у вирішення клопотання покладався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

27 грудня 2024 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002140 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Клопотання, яким обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 27 грудня 2024 року.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від. 27 грудня 2024 року; протокол слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_7 від. 27 грудня 2024 року; протоколом пред`явлення речі для впізнання за участі потерпілої ОСОБА_7 від 27 грудня 2024 року; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України від 27 грудня 2024 року; протоколом огляду речових доказів, а саме майна вилучено у ОСОБА_6 від 27 грудня 2024 року; протоколами огляду відео записів від 27 грудня 2024 року та іншими узгодженими матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає, що потреби досудового розслідування, яке перебуває на початковій стадії, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, оскільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить ефективне розслідування кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування на даний час ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Стороною обвинувачення не доведено наявність таких ризиків, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За змістом п. п. "b" та "c" ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, зокрема, враховано те, що останній вчинив умисний тяжкий злочин, не має міцних соціальних зв`язків, стабільних доходів, являється жителем іншої області, та у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину, усвідомлюючи усю суворість потенційного покарання,може покинути своє місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також може вчинити нові умисні корисливі кримінальні правопорушення.

Зокрема, під час судового засідання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2 , однак, суду не надано доказів, кому належить житло за вищевказаною адресою, а також не надано згоду власника на перебування підозрюваного за вищевказаною адресою під час домашнього арешту.

З врахуванням, інкримінованого органом досудового слідства ОСОБА_6 злочину, існування ризиків, оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності останнього до інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Частина 3 ст.183 КПК України зобов`язує слідчого суддю під час застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначати розмір застави. Однак, у випадку вчинення злочину, вчиненого із застосуванням насильства слідчому судді згідно ч.4 ст.183 КПК України надається право, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначати розмір застави.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання строком на 60 днів, тобто до 24 лютого 2025 року включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та направити для виконання в Шепетівський РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення таможе бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 30 грудня 2024 року.

Слідчий суддя