Справа №591/62/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/106/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 січня 2025 року, якою заявнику ОСОБА_6 було повернуто скаргу на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 січня 2025 року, скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР було повернуто особі, яка її подала.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що подана ОСОБА_6 не підлягає розгляду у Зарічному районному суді м. Суми, оскільки остання оскаржує бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, яке знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя, 25.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, заявник ОСОБА_6 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 січня 2025 року скасувати, як незаконну, постановити нову ухвалу, якою задовільнити подану нею скаргу про визнання протиправною бездіяльність Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава щодо не внесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення начальником ТУ ДСА України в Сумській області ОСОБА_7 , заступником начальника ТУ ДСА України в Сумській області ОСОБА_8 та головою Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 364 КК України, зобов`язати Четвертий слідчий відділ (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава невідкладно внести відомості про вчинення вказаними особами зазначених злочинів та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт зазначає, що 23 грудня 2024 року ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава, Четвертому слідчому відділу на електронну та поштову було подано заяву про вчинення посадовими особами - начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області ОСОБА_7 , його заступником ОСОБА_8 та головою Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 364 КК України з наведенням об`єктивних даних на підтвердження зазначеного та з посиланням на обставини її незаконного звільнення та суми стягнення за вимушений прогул.

Станом на 26 грудня 2024 жодних дій щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудового розслідування вчинено не було, що стало підставою для її звернення до Октябрського районного суду м. Полтави на бездіяльність слідчого Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві. За результатом розгляду вказаної скарги, Октябрським районним судом м. Полтави 30 грудня 2024 року було прийнято рішення про її повернення як такої, що подана з порушенням правил підсудності та з зазначенням того, що з врахуванням місцезнаходження Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві - м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 98А, скарга має бути розглянута Зарічним районним судом м. Суми.

Тому, 04 серпня 2025 року вона звернулась до Зарічного районного суду в м. Суми з даною скаргою, однак слідчий суддя прийняв оскаржувану ухвалу, з зазначенням того, що дана скарга не підлягає розгляду у вказаному суді, оскільки оскаржуються дії органу, місцезнаходження якого є м. Полтава, вул. Гоголя, 25.

Фактично, як вказує апелянт, вказаним рішенням слідчий суддя позбавив її доступу до правосуддя, без будь-якого фактичного і юридичного обґрунтування повернув її скаргу, без врахування доводів, які прямо вказані в ухвалі Октябрського районного суду м. Полтаві від 30 грудня 2024 року, а саме, що орган досудового розслідування - Четвертий слідчий відділ (з дислокацією в місті Суми) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 98А, що перебуває у межах територіальної юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду заявник ОСОБА_6 була повідомлена належним чином і у телефонному режимі не заперечувала щодо його здійснення без її участі.

Прокурор звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати дану справу у його відсутність, вважав оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та таким, для скасування якого підстави відсутні.

З врахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності учасників даного провадження, а саме, заявника ОСОБА_6 та прокурора.

А тому, заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку слідчим суддею вищезазначені вимоги закону дотримано не було.

Так, з поданої заявником ОСОБА_6 слідчому судді Зарічного районного суду м. Суми скарги вбачається, що остання посилалась на бездіяльність слідчих Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в місті Суми) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявою про вчинення начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області ОСОБА_7 , його заступником ОСОБА_8 та головою Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 364 КК України.

За результатом розгляду поданої скарги, заявник просила визнати бездіяльність Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві та зобов`язати службових осіб вказаного управління внести дані за її заявою від 23 грудня 2024 року щодо вчинення начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області ОСОБА_7 , його заступником ОСОБА_8 та головою Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_9 вказаних кримінальних правопорушень та розпочати досудове розслідування.

Оскаржуваною ухвалою вказану скаргу було повернуто особі, яка її подала, як таку, що подана з порушенням правил територіальної підсудності, з посиланням на те, що заявник оскаржує бездіяльність службових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, яке знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Гоголя, 25, що не віднесено до Зарічного району м. Суми.

Проте, з такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитись не може, з врахуванням наступного.

Так, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений Главою 26 Розділу ІІІ КПК України.

У свою чергу, ч.1 ст. 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора Главою 26 Розділу ІІІ КПК України не визначено.

Разом з тим, ч. 6 ст. 9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Оскільки судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, то з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Така ж позиція щодо територіальної підсудності розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, викладена в Постанові Верховного суду від 30 липня 2021 року у справі 234/8753/21.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що 26 грудня 2024 року, заявник ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави зі скаргою на бездіяльність слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в місті Суми) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, в якій вказувала на те, що 23 грудня 2024 року нею було подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 364 КК України, яка залишилась без реагування і дані до ЄРДР внесені не були.

За результатом розгляду вказаної скарги, 30 грудня 2024 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави було прийнято рішення про повернення ОСОБА_6 поданої нею скарги з тих підстав, що орган досудового розслідування, а саме, Четвертий слідчий відділ (з дислокацією в місті Суми) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 98А, що не відноситься до територіальної юрисдикції Октябрського районного суду м. Полтави, а тому, заявниці слід звертатись з вказаною скаргою до Зарічного районного суду м. Суми.

Після прийняття слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави вищезазначеного рішення, 06 січня 2025 року заявник з вказаною скаргою звернулась саме до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми, яка, оскаржуваною ухвалою була повернута з тих підстав, що остання оскаржує бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, яке знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя, 25, тобто, зі скаргою слід звертатись до суду, у межах територіальної юрисдикції перебуває вказаний орган.

Однак, колегія суддів зауважує, що у скарзі ОСОБА_6 фактично оскаржувала бездіяльність слідчих саме Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в місті Суми) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, який знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 98А, що відноситься до територіальної юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми, а тому вважати, що остання, подаючи скаргу до Зарічного районного суду м. Суми, порушила правила територіальної підсудності, підстави відсутні.

Таким чином, з врахуванням вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що повертаючи ОСОБА_6 подану нею скаргу з цих підстав, слідчим суддею було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили прийняти законне та обґрунтоване рішення, що, відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування такого судового рішення судом апеляційної інстанції.

При цьому, з огляду на те, що скарга ОСОБА_6 по суті розглянута не була, після скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги останньої на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, в суді першої інстанції, задовольнивши, таким чином, частково вимоги поданої нею апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,409,412,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 січня 2025 року, якою заявнику ОСОБА_6 було повернуто скаргу на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава - скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4