УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника Київської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 05 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 15, частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що у 2023 році заступник керівника Соломянської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до суду з позовом у якому просив визнати відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2023 року № 760/17926/23 позов заступника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради задоволено, та визнано квартиру АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною та передати її територіальній громаді.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.11.2024 № 403742118 згідно запису про речове право 53868408 право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано за Територіальною громадою міста Києва.

Крім того, в реєстрі міститься інформація про обтяження № 53868428 від 28.02.2023 року, яке було внесено до реєстру згідно ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року у справі за № 760/33113/23, якою було задоволено клопотання прокурора про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000002 від 05.01.2023 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Автор клопотання зазначає, що представника Київської міської ради ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000002 від 05.01.2023 було визнано потерпілою стороною.

Так, у клопотанні поставлено питання про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року у справі за № 760/33113/23 на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки станом на 14.11.2024 року територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради позбавлена свого права на вільне володіння та користування майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В судове засіданні представник володільця майна не з`явився, в клопотанні про скасування арешту зазначив, що просить проводити судовий розгляд без їх участі.

Представник Солом`янської окружної прокуратури м. Києва не з`явився.

16 грудня 2024 до суд з Солом`янської окружної прокуратури м. Києва за підписом першого заступника керівника ОСОБА_4 надійшов лист, в якому зазначено, що прокуратура не заперечує щодо скасування арешту, розгляд клопотання просять проводити за їх відсутності.

Слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд клопотання у відсутності представника володільця майна та представника прокурори.

Згідно частиною 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання представника Київської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно сттатей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зі змісту частиною1 статті 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до частиною1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно частиною1, 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частиною6 статті 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Приписами частиною1, 3 статті 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З заяви першого заступника керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 16.12.2024 року вбачається, що сторона обвинувачення не заперечує щодо задоволення клопотання представника Київської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 05 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 15, частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, що на переконання слідчого судді, враховуючи принцип змагальності кримінального провадження, свідчить проте що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, відносно зазначеного майна, на даному етапі досудового розслідування відпала потреба.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, накладеного слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року у справі за № 760/33113/23 на квартиру АДРЕСА_1 , відпала потреба, тому клопотання представника Київської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту на майно підлягає задоволенню, а арешт майна, накладений зазначеною ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва в справах № 760/33113/23 - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 174, 309, 369, 372, 395КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт майна в кримінальному провадженні № 0000002 від 05 січня 2023 року,накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року у справі за № 760/33113/23 на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1