Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №523/2742/25
Провадження №1-кс/523/933/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відеоконференції, клопотання захисника в кримінальному провадженні №0000164 від 03 лютого 2024 року, за ознаками ч.3 ст.368 КК України,про зміну раніше застосованого запобіжного заходу,

в с т а н о в и в:

11 березня 2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000164 від 03 лютого 2024 року, про зміну підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_4 раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби, або зменшення розміру застави, як альтернативи триманню під вартою.

Дослідивши клопотання, надані обома сторонами матеріали, отримавши пояснення сторони захисту - в підтримку внесеного клопотання, а також заперечення прокурора, слідчий суддя дійшов наступного.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідуються обставини систематичного вимагання та одержання неправомірної вигоди службовими особами Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (далі управління) від фізичних осіб - кандидатів на отримання документів, що надають право на полювання.

06 лютого 2025 року начальника управління ОСОБА_4 було затримано слідчим в порядку ст.208 КПК України, а наступного дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2025 року до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 06 квітня 2025 року, з альтернативою внесення застави в розмірі 3305 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 10007540 грн.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України захисник має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, чи про зміну способу їх виконання.

В обґрунтування клопотання захисник послався на достатню міцність соціальних зв`язків підзахисного, його позитивні характеристики до затримання, наявність орендованого житла в м. Одесі, подальшу відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про можливість дотримання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків в умовах застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, або застави, із зменшенням її непомірного розміру.

З`ясувавши заперечення прокурора, з підстав тяжкості вміненого діяння, не завершення досудового розслідування, обґрунтованості підозри, а також продовження існування щодо ОСОБА_4 негативних ризиків, які стали підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документ, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на представника потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Проте, тяжкість злочину законом не визначається підставою для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки тримання під вартою, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами (рішення ЄСПЛ в справі «Клішин проти України»).

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Обґрунтованість підозри у вміненому діянні була перевірена слідчим суддею при первинному застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу, апеляційному оскарженні такого рішення, в чинному судовому засіданні та не оспорюється стороною захисту.

Після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, а тому суду необхідно чітко зазначати у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику в обґрунтування необхідності подальшого тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України»).

Оцінюючи висловлені сторонами доводи, а також надані докази слідчий суддя не погоджується із тим, що в даний час більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з раніше визначеним розміром застави, як альтернативи такому заходу, зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, виходячи з того, що:

- як вбачається із змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 03 березня 2025 року останньому відомо про надходження від підозрюваного, через його захисника, вказівок іншій службовій особі управління ОСОБА_7 про відшукання в службових приміщеннях наказів за підписом ОСОБА_4 про відкриття сезону полювання 2024 2025 років на території Одеської області, виданих з порушенням встановленої законодавством України процедури; про перегляд усіх наявних документів, які можуть мати доказове значення на доведення протиправної діяльності підозрюваних; про доведення до членів екзаменаційної комісії з видачі посвідчень мисливців, що працює в м. Миколаєві, про необхідність в разі їх виклику для допиту надання показань, які б допомогли підозрюваному уникнути відповідальності за вчинене;

- досудове розслідування в провадженні триває, для його належного завершення необхідно, щонайменше, дослідити великий обсяг документів та відеоматеріалів, які стосувалися порядку здачі іспитів для отримання посвідчень мисливців, а також допитати з цих питань значну кількість осіб;

- продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним про ступінь тяжкості повідомленого йому злочину та покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, що цілком відповідає практиці ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування»;

- продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, частина з яких були його підлеглими за місцем виконання службових обов`язків, з метою схилити їх до зміни раніше наданих слідчому показань;

- виключний розмір застави визначено з урахуванням можливого систематичного вимагання та одержання неправомірної вигоди службовими особами управління від фізичних осіб - кандидатів на отримання документів, що надають право на полювання, що ймовірно призвело до незаконного одержання значних сум незаконної вигоди впродовж двох останніх календарних років.

Зважаючи на вищевикладене, а також існування суспільного інтересу в неупередженому завершенні досудового розслідування даного кримінального провадження, обставини вміненого діяння та особи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із виключним розміром застави, як альтернативи ув`язненню, є необхідними та достатніми для забезпечення подальшого дотримання підозрюваним раніше покладених на нього обов`язків, тобто в задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,182,183,194,201 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000164 від 03 лютого 2024 року, про зміну підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби, або зменшення розміру застави в розмірі 3305 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 10007540 грн, як альтернативи триманню під вартою - відмовити.

Ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1