Справа № 569/2287/25
УХВАЛА

04 лютого 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 (далі - слідчий), погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000092, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, (далі - це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням яке погоджено прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 02.02.2025, приблизно о 17 год 00 хв, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Ювілейній в с. Воскодави Рівненського району Рівненської області, яка є другорядною, здійснив маневр повороту ліворуч та виїхав на автомобільну дорогу Р-77, Рівне - Тучин - Гоща - Вельбівне, не надавши перевагу в русі автомобілю Mercedes Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по вказаній автодорозі, зі сторони с. Тучин в напрямку автодороги Київ - Чоп.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 від отриманих травм загинув на місці події.

02.02.2025 після проведення огляду місця події автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль Mercedes Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вилучено та поміщено на територію, за адресою вул. Загородня, 44, с. Воскодави Рівненського району Рівненської області.

03.02.2025 усі вищевказані транспортні засоби визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Власником автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є загиблий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи те, що вищевказаний транспортний засіб є речовим доказом, тому є необхідність у встановленні заборони його власнику чи іншій особі будь-яким чином розпоряджатися та використовувати його з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій із ними (ремонт, переобладнання, вивіз за межі України), які можуть призвести до втрати чи пошкодження автомобіля та знищення слідів вчинення даного кримінального правопорушення.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що 02.02.2025 після проведення огляду місця події автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль Mercedes Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вилучено та поміщено на територію, за адресою вул. Загородня, 44, с. Воскодави Рівненського району Рівненської області.

03.02.2025 усі вищевказані транспортні засоби визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Власником автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є загиблий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи те, що вищевказаний транспортний засіб є речовим доказом, тому є необхідність у встановленні заборони його власнику чи іншій особі будь-яким чином розпоряджатися та використовувати його з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій із ними (ремонт, переобладнання, вивіз за межі України), які можуть призвести до втрати чи пошкодження автомобіля та знищення слідів вчинення даного кримінального правопорушення.

Так як на вказаному транспортному засобі наявні сліди вчинення кримінального правопорушення, а також він є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України це є підставою тимчасового їхнього вилучення.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У ч. 4 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено випадки цивільно-правової відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є критерієм, зазначеним у с. 2 ст. 167 КК України.

Крім того, у даному кримінальному провадженні по вказаному транспортному засобі необхідно призначити судові інженерно-транспортні експертизи.

Також під час розслідування можуть виникнути підстави для призначення інших судових експертиз та проведення слідчих (розшукових) дій із ним.

Повернення вказаного транспортного засобу власникам (користувачам) може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення даних слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у провадженні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до проведення судових експертиз, залишивши зберігати вказаний транспортний засіб на території за адресою: АДРЕСА_1 , встановивши заборону його власнику (користувачу), чи будь-якій іншій особі відчужувати, розпоряджатися та користуватися ним.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_7