СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/261/25
Провадження №1-кп/547/45/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 12.12.2024 за № 0000047, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Оболонь, Семенівського району, Полтавської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, освіта середня спеціальна, кочегар ТОВ НВП "Глобинський свинокомплекс", має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 у період часу з 08 листопада 2024 року по 09 листопада 2024 року, правомірно перебував на територіі? гуртожитку, яке розташоване за адресою: с. болонь, Кременчуцького раи?ону, Полтавськоі? області, вул. Червоне Побережжя, 119.

У подальшому, ОСОБА_4 знаходячись на територіі? гуртожитку за вказаною адресою знаючи, що за и?ого діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу заволодів мобільним телефоном марки «Samsung», чорного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_6 , якии? був розблоковании?.

У цеи? момент у ОСОБА_4 виник умисел на несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж, а саме: встановлення доступу до мобільного додатку інтернет-банкінгу «Ощад24/7», з метою крадіжки грошових коштів.

ОСОБА_4 будучи обізнаним про те, що на телефоні ОСОБА_6 встановлено мобільнии? додаток інтернет-банкінгу «Ощад24/7», до якого прив`язана картка АТ «Ощадбанку» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), яка згідно Закону Украі?ни «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року №2 657-12, Закону Украі?ни «Про платіжні системи та переказ коштів в Украі?ні» від 05 квітня 2001 року № 2346-3, п. 1 ст. 5 Закону Украі?ни «Про електронні документи та електроннии? документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-4, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку Украі?ни від 08 жовтня 1998 року № 414, і статті 200 Кримінального кодексу Украі?ни, є електронним платіжним документом, тобто є офіціи?ним документом, та якии? належить ОСОБА_6 , реалізуючи свіи? злочиннии? намір, спрямовании? на втручання в роботу інформаціи?но-комунікаціи?них систем, встановив на свіи? мобільнии? телефон, марки «Redmi 9С», додаток інтернет-банкінгу «Ощад24/7» та шляхом використання мобільного телефону потерпілого ОСОБА_6 марки «Samsung», ввів ідентифікатори доступу для входу в систему інтернет-банкінгу «Ощад24/7» ОСОБА_6 , які надійшли на мобільний пристрій, марки «Samsung», який належить потерпілому ОСОБА_6 для входу у мобільний пристрій марки «Redmi 9С», який належить підозрюваному ОСОБА_4 без дозволу держателя рахунку.

Надалі ОСОБА_4 здіи?снив підробку платіжного доручення на переказ коштів з банківського рахунку № НОМЕР_2 , якии? належить потерпілому ОСОБА_6 , та здіи?снив перерахування грошових коштів з рахунку № НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , використовуючи свіи? власнии? мобільнии? телефон, марки «Redmi 9С», на банківську картку «MonoBank» № НОМЕР_3 , відповідно до Закону Украі?ни «Про захист інформаціі? в інформаціи?но-телекомунікаціи?них системах», мережа банківськоі? системи є інформаціи?ною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямии? умисел, направлении? на здіи?снення протиправних діи? у сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформаціі? та бажаючи і?х настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операціи? з використанням спеціального платіжного засобу авторизаціі?, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженоі? особи, втрутився в роботу електронного платіжного засобу, використовуючи дані клієнта АТ «ОщадБанк», ОСОБА_6 , отримав доступ до особистого платіжного рахунку ОСОБА_6 , чим втрутився у роботу інформаціи?ноі? (автоматизованоі?) системи АТ «ОщадБанк», що призвело до підробки інформаціі? про зняття коштів від імені ОСОБА_6 .

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 Кримінального кодексу України - несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем.

Також ОСОБА_4 , перебуваючи правомірно на території гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_2, отримав вільний доступ до мобільного пристрою потерпілого ОСОБА_6 , а саме мобільного телефону, марки «Samsung», у корпусі чорного кольору, з абонентським номером НОМЕР_4 та в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 08 листопада 2024 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, скориставшись кредитною банківською карткою для виплат АТ «Ощадбанк» з банківським рахунком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , використовуючи свій власний мобільний телефон, марки «Redmi 9С», на якому попередньо був встановлений мобільний додаток інтернет-банкінг «Ощад24/7», здійснивши переказ готівкових коштів п`ятьма транзакціями в сумі 1500 грн., 00 коп.; 1500 грн., 00 коп.; 1500 грн., 00 коп.; 2000 грн., 00 коп.; 2000 грн., 00 коп., на банківську картку «MonoBank» № НОМЕР_3 , таємно викрав, належні потерпілому ОСОБА_6 , грошові кошти, чим спричинив майнову шкоду потерпілому на загальну суму 8 500 грн. 00 коп.

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України - крадіжка (таємне викрадення чужого майна) вчинена в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 09 листопада 2024 року, ОСОБА_4 , перебуваючи правомірно на території гуртожитку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, повторно, отримав вільний доступ до мобільного пристрою потерпілого ОСОБА_6 , а саме мобільного телефону, марки «Samsung», у корпусі чорного кольору, з абонентським номером НОМЕР_4 та в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 08 листопада 2024 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, скориставшись кредитною банківською карткою для виплат АТ «Ощадбанк» з банківським рахунком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , використовуючи свій власний мобільний телефон, марки «Redmi 9С», на якому попередньо був встановлений мобільний додаток інтернет-банкінг «Ощад24/7», здійснивши переказ готівкових коштів трьома транзакціями в сумі 1500 грн., 00 коп.; 2000 грн., 00 коп.; 8500 грн., 00 коп., на банківську картку «MonoBank» № НОМЕР_3 , таємно викрав, належні потерпілому ОСОБА_6 , грошові кошти, чим спричинив майнову шкоду потерпілому на загальну суму 12 000 грн. 00 коп.

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України - крадіжка (таємне викрадення чужого майна), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 08 листопада 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території гуртожитку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, здійснивши несанкціоноване втручання в роботу належного потерпілому ОСОБА_6 мобільного додатку інтернет-банкінгу «Ощад24/7», до якого прив`язана картка АТ «Ощадбанку» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ) та отримавши несанкціонований доступ до електронної інформації щодо залишку коштів на банківському рахунку № НОМЕР_2 , з метою їх подальшого викрадення з використанням електронно-обчислювальної техніки, достовірно знаючи, що у відповідності положень п. 1.6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» безготівкове переведення коштів здійснюється на підставі документів на переказ - електронного або паперового документа, що використовується суб`єктами переказу, їх клієнтами, кліринговими, еквайринговими установами або іншими установами - учасниками платіжної системи для передачі доручень на переказ коштів, та усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_6 у безготівковій формі, що зберігаються та обліковуються на банківському рахунку АТ «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , неможливе без документа на переказ.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , спрямований на підробку документа на переказ та його використання, із використанням технічних можливостей облікового запису потерпілого ОСОБА_6 в мобільному додатку інтернет-банкінгу ««Ощад24/7», встановленому на власний мобільний телефон, марки «Redmi 9С», до якого прив`язана картка АТ «Ощадбанку» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ).

Після цього, підробивши вищевказаний електронний документ, на переказ грошових коштів з рахунку - електронного платіжного доручення на здійснення перерахування грошових коштів з рахунку ОСОБА_6 , відкритого в АТ «Ощадбанк», на банківську картку «MonoBank» № НОМЕР_3 , тим самим підробив електронний документ на переказ грошових коштів з банківського рахунку на суму 8 500 грн. 00 коп.

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 200 Кримінального кодексу України - підробка документів на переказ.

Окрім цього, 09 листопада 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_2, здійснивши несанкціоноване втручання в роботу належного потерпілому ОСОБА_6 мобільного додатку інтернет-банкінгу «Ощад24/7», до якого прив`язана картка АТ«Ощадбанку» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ) та отримавши несанкціонований доступ до електронної інформації щодо залишку коштів на банківському рахунку № НОМЕР_2 , з метою їх подальшого викрадення з використанням електронно-обчислювальної техніки, достовірно знаючи, що у відповідності положень п. 1.6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» безготівкове переведення коштів здійснюється на підставі документів на переказ - електронного або паперового документа, що використовується суб`єктами переказу, їх клієнтами, кліринговими, еквайринговими установами або іншими установами - учасниками платіжної системи для передачі доручень на переказ коштів, та усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_6 у безготівковій формі, що зберігаються та обліковуються на банківському рахунку АТ «Ощадбанку», № НОМЕР_2 , неможливе без документа на переказ.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , повторно ініціював списання грошових коштів, а саме: 09 листопада 2024 року на суму 12000,00 грн з рахунку ОСОБА_6 , шляхом формування підробленого документу на переказ грошових коштів з рахунку - електронного платіжного доручення на здійснення перерахування грошових коштів з рахунку ОСОБА_6 , відкритого в АТ «Ощадбанк», за допомогою власного мобільного телефону, марки «Redmi 9С», на банківську картку «MonoBank» № НОМЕР_3 , тим самим підробив електронний документ на переказ грошових коштів з банківського рахунку.

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 200 Кримінального кодексу України - підробка документів на переказ, вчинена повторно.

28.02.2025 між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому відповідно до ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений, захисник і прокурор просили суд затвердити угоду.

Вирішуючи питання щодо затвердження вказаної угоди суд встановив таке.

Одним із рішень, яке може бути прийняте судом у підготовчому судовому засіданні, є затвердження угоди.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 4 ст. 185 КК України, а згідно ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо цих кримінальних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_6 28.02.2025 надав прокурору Глобинської окружної прокуратури письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні. Клопотанням від 27.03.2025 потерпілий просить кримінальне провадження розглядати за його відсутності, не заперечує проти затвердження угоди.

В угоді про визнання винуватості від 28.02.2025 сформульовано підозру ОСОБА_4 , яка за змістом повністю відповідає зазначеному вище обвинуваченню у цьому кримінальному провадженні. Сторони угоди погодили, що правовою кваліфікацією підозри є вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 4 ст. 185 КК України.

В угоді вказано на беззастережне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення у судовому провадженні.

Сторони угоди узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 361 КК України штраф 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за ч. 1 ст. 200 КК України штраф 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за ч. 2 ст. 200 КК України штраф 5000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі; відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком визначеним судом - на що підозрюваний ОСОБА_4 за участі свого захисника ОСОБА_5 надав згоду.

Угодою визначено наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, обмеження права оскарження вироку, який може бути ухвалено за наслідками розгляду та затвердження угоди судом.

У судовому засіданні суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 4 ст. 474, ч. 2 ст. 473, 476 КПК України, на що ним надано ствердні відповіді щодо їх цілковитого розуміння, т.ч. щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Роз`яснено можливе призначення визначеного угодою покарання за кожне із правопорушень та остаточне покарання і можливі умови від його звільнення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину у вчинених діяннях повністю, висловив згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, жалкує про вчинене. Розуміє зміст поставлених у провину діянь і покарання на яке погоджується за їх вчинення. Вживає заходів для повернення потерпілому викрадених коштів. Вже повернув 15600,00 грн із викрадених 20500,00 грн, про що надає чеки. Просить призначити мінімально можливий іспитовий строк, оскільки утримує дітей, має місце роботи, позитивні характеристики, повертає кошти.

Прокурор вказав, що угода відповідає вимогам КПК України і КК України, укладена сторонами добровільно, немає порушень щодо змісту угоди і порядку її укладення, угода може бути затверджена судом.

Захисник погодився із вірністю позиції обвинуваченого, добровільністю укладення угоди, відповідністю угоди інтересам обвинуваченого, наголосив на можливості призначення узгодженого покарання. Угода укладена у присутності і за участі захисника. Остаточно визначене покарання є мінімально можливим і відповідає інтересам обвинуваченого. При визначенні іспитового строку просить врахувати дані про особу обвинуваченого та значне повернення ним викрадених коштів.

Відтак суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Визначені сторонами угоди обставини і умови застосування покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 4 ст. 185 КК України, відповідають правилам ст.ст. 66, 67, 70, 75, 76 КК України, у т.ч. щодо необхідності й достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений є здоровим, на обліку у психіатра, нарколога або невропатолога не перебуває, за місцем проживання і за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох своїх малолітніх дітей, має постійний дохід.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд робить висновок, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 ..

Відтак суд встановив, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України і КК України. Є достатні правові підстави для затвердження угоди та призначення остаточно узгодженого її сторонами покарання зі звільненням від його відбування із призначенням іспитового строку.

Потерпілий надав квитанції про здійснення ним та його матір`ю грошових переказів на банківський рахунок потерпілого у загальній сумі 15600,00 грн.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати не встановлено.

Цивільний позов не пред`явлено.

Клопотання про застосування нового запобіжного заходу не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 373-376, 392-395, 468-470, 472-475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.02.2025 між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, за якими призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 361 КК України - штраф 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

- за ч. 1 ст. 200 КК України - штраф 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

- за ч. 2 ст. 200 КК України - штраф 5000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

- за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1