Справа № 694/174/25 1-кс/694/81/25
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про продовження застосування запобіжного заходу

17.01.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (відеоконференцзв`язок),

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 (в режимі відеоконференцзв`язку),

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Звенигородка внесене в кримінальному провадженні №0001384 від 19.10.2024 клопотання слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мобілізованого до військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001384 від 19.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.04.2022 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу, здійснено призов ОСОБА_5 на військову службу під час мобілізації та направлено для подальшого її проходження до військової частини НОМЕР_2 , а у подальшому останнього переведено до військової частини НОМЕР_1 , де відповідно до наказу командира від 08.11.2023 № 312 призначено на посаду водія.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992, з моменту призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця і у подальшому почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Так, 18.10.2024 у період часу з 21 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. у ОСОБА_7 , який перебував разом із своїм знайомим ОСОБА_5 , та які цього ж дня вживали алкогольні напої, виник конфлікт із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поблизу магазину «Сільмаг», що по вулиці Центральна, 52 в с. Кримки Звенигородського району Черкаської області, який переріс у бійку та штовханину між ними, по завершенню якого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 покинули зазначене місце на автомобілі ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_5 . При цьому в ході вказаного конфлікту, який супроводжувався словесно перепалкою приймали участь також ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Надалі 18.10.2024 близько 22 год. 20 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повернувся на своєму власному автомобілі марки ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , на передньому пасажирському сидінні якого в салоні автомобіля перебував також ОСОБА_7 , до магазину «Сільмаг», що по вулиці Центральна, 52 в с. Кримки Звенигородського району Черкаської області, де поруч один від одного перебували ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а неподалік від них ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Одразу по прибуттю до вказаного місця, ОСОБА_5 , зупинивши зазначений транспортний засіб, яким керував, на ґрунті виниклого вищезазначеного конфлікту, неприязних відносин та помсти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи умисел спрямований, в тому числі на вбивство останніх, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншим особам, усвідомлюючи власні дії та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи обізнаним про наслідки ураження ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, оскільки з 01.04.2022 до 24.06.2024 проходив військову службу, розуміючи що в зоні ураження вказаного боєприпасу перебуває декілька осіб, серед яких вважав знаходяться ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , проте через стан сп`яніння не ідентифікувавши всіх присутніх, перебуваючи в салоні на водійському сидінні зазначеного вказаного транспортного засобу, відкрив вікно автомобіля, з якого кинув у бік зазначеної групи осіб предмет призначений для ураження живої сили осколками й ударною хвилею, а саме: ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, яку привіз на місце події. Внаслідок зазначених протиправних дій та вибуху вказаної гранати були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді: множинних вогнепальних, осколкових, сліпих поранень м`яких тканин обличчя, лівого передпліччя, правого плеча, правого стегна та лівої гомілки, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді: вогнепального, осколкового, сліпого поранень м`яких тканин підборіддя, лівого плеча та лівого стегна, а також ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вигляді: вогнепального, осколкового, сліпого проникаючого поранення в грудну клітину, та вогнепальних, осколкових, сліпих поранень м`яких тканин передньобокової черевної стінки, лівого стегна, тобто виконав усі дії, які ОСОБА_5 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме для позбавлення життя вищезазначених осіб, проте потерпілих було доставлено до лікарні, де їм було надано необхідну медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті двох або більше осіб.

Крім цього, відповідно до п.п 2.3.2, 8.1, 8.2, 8.12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 Департаментом профілактики правопорушень Міністерства внутрішніх справ України, видаються дозволи на придбання, зберігання та носіння мисливської нарізної, гладкоствольної зброї, пневматичної, холодної, охолощеної зброї, пристроїв громадянами України.

Відповідно до Переліку видів майна, яке не може перебувати у власності громадян, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992, зазначено, що зброя, бойові припаси, бойова і спеціальна військова техніка, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.

Відповідно до п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» № 3 від 26.04.2002 незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладко ствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов'язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

Відповідно до абз. 1 п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» № 3 від 26.04.2002 під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

Відповідно до абз. 2 п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» № 3 від 26.04.2002 незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Відповідно до вимог Розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 359 від 29.06.2005 у редакції наказу Міністерства оборони України 20.10.2015 № 569 (далі Інструкція) боєприпаси це патрони до стрілецької зброї, сигнальні та освітлювальні засоби, вибухові пакети та інші вибухові речовини, ручні гранати і запали до них, реактивні протитанкові гранати.

У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику).

Згідно з Розділом І Інструкції під час видачі стрілецької зброї та боєприпасів військовослужбовцям командир (керівник, начальник) зобов`язаний нагадати їм порядок поводження зі стрілецькою зброєю та боєприпасами, зокрема щодо заборони, в тому числі, зберігання поза розташуванням військової частини (удома, у гуртожитку, на робочому місці) стрілецької зброї, у тому числі й спортивної, та боєприпасів; залишати стрілецьку зброю та боєприпаси без нагляду.

Не зважаючи на це, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, всупереч встановленому законом порядку, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений слідством день та час, у не встановленому місці та при не встановлених обставинах, в ході виконання бойових завдань в зоні бойових дій, знайшов та привласнив 71 патрон 5.45 мм. та 1 патрон 7.62 мм., чим вчинив незаконне придбання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 вказані патрони почав носити при собі та в подальшому привіз та почав зберігати їх у домоволодінні за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 19.10.2024, поки в ході обшуку даного домоволодіння вказані боєприпаси було виявлено та вилучено, чим вчинив незаконне зберігання та носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до висновку експерта СЕ-19/124-24/5077-БЛ від 29.10.2024 вилучені під час обшуку домоволодіння ОСОБА_5 72 патрони, являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї.

Дані патрони являються: 25 патронів споряджені кулею із сталевим осердям, з яких 16 патронів промислового виробництва Луганського патронного заводу, м. Луганськ, Україна; сім патронів промислового виробництва м. Барнаул, СРСР; один патрон промислового виробництва м.Тула СРСР; 40 патронів спорядженні трасуючою кулею промислового виробництва м. Ульнівськ, СРСР; 6 патронів спорядженні кулею підвищеної пробивної здатності промислового виробництва м. Барнаул, росія; 1 патрон 8-мм (7,92) гвинтівковий патрон «Маузер», який споряджений кулею із сталевим осердям, промислового виробництва виробник якого невідомий. Дані патрони придатні для стрільби.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а сааме: придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень (злочину) із зазначенням статті (частини статті) КК України: ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двох або більше людей та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_5 19.10.2024 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

За встановленням всіх обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, правову кваліфікацію було змінено з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, про що слідчим винесено постанову про перекваліфікацію кримінального правопорушення.

З урахуванням зібраних доказів 19.10.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, та 30.10.2024 року ОСОБА_5 , повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115 та ч.1 ст. 263 КК України, про що зроблена відповідна відмітка у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області 21.10.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме до 17.12.2024 - включно.

Постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокурати у сфері оборони Центрального регіону 16.12.2024 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 19.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.12.2024 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 19.01.2025 - включно.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 19.03.2025.

Крім цього встановлено, що заявлені ризики під час обрання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились.

За таких обставин, на думку слідчого та прокурора, є необхідність у продовженні строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування без права внесення застави.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотивиклопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.10.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.12.2024 включно. Надалі ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.12.2024 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.01.2025 включно.

Слідчим суддею установлено, що при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на той час виходив з обґрунтованості його підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч.2 ст.115 КК України, з чим погоджується слідчий суддя і при вирішенні цього клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, враховуючи, що 30.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховано тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, дані про його особу, а також встановлено наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливу на свідків, можливого вчинення іншого кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені ризики в клопотанні про продовження строку дії вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування з плином часу не зменшився, і враховуючи вищу міру покарання за інкриміновані підозрюваному злочини, підозрюваний може переховуватися від слідства та суду.

Крім того, на думку слідчого судді, також не зменшився й ризик можливого протиправного впливу підозрюваного на свідків, оскільки свідки сторони обвинувачення не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді. Також слід зауважити, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі, після ознайомлення з матеріалами справи стали відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання.

Також не зменшився й ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 постійного джерела доходу не має, вчинив умисний, особливо тяжкий злочин, а тому залишаючись без обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, після вчинення умисного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я людей, з високою ймовірністю, може продовжувати свою злочинну діяльність.

З огляду на викладене, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно продовжити.

Вирішуючи дане питання, суд такожвраховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178,184,193,194,196-199 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюваного за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мобілізованого до військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, в межах строку досудового розслідування до 19.03.2025 року включно.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 21.01.2025 о 15.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1