Провадження № 1-кс/947/3854/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого детектива підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000624 від 28.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, підрозділом Територіального управління БЕБ в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000624 від 28.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що Крижанівською сільською радою Лиманського району Одеського області 08.10.2020 укладено договір з ТОВ «Граніт-001» про закупівлю робіт № 104, предметом якого є «Реконструкція з облаштуванням елементами благоустрою берегоукріплювальних робіт вздовж узбережжя Чорного моря в районі вулиці Приморська с. Крижанівка Лиманського району Одеської області». Ціна договору складає 15 016 045,20 грн.

На підставі платіжного доручення № 634 від 21.10.2020 Державною казначейською службою України на рахунок ТОВ «Граніт-001» переведено 3 000 000 грн в якості авансового платежу в розмірі 30 %.

Згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 20.12.2020, Акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року від 20.12.2020 генпідрядником ТОВ «Граніт-001» поставлено щебінь із природного каменю на суму 181 425 грн, щебенево-піщану суміш С7 на суму 451 847 грн та 112962 грн, плити бетонні тротуарні фігурні сірого кольору товщиною 60 мм на суму 617 780 грн, плити бетонні тротуарні фігурні жовтого кольору товщиною 60 мм на суму 19 562 грн Загальна сума за поставлені будівельні матеріали за Актом №1 складає1 660 291, 20 грн (у т.ч. ПДВ 276715, 20 грн).

Згідно Акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року від 20.12.2020 генпідрядником ТОВ «Граніт-001» поставлено плити бетонні тротуарні фігурні жовтого кольору товщиною 60 мм на суму 676 880 грн, поребрик тротуарний на суму 100 902 грн, поребрик радіусний стрілоподібний на суму 25 725 грн, щебенево-піщану суміш С7 на суму 817 грн, щебенево-піщану суміш С7 на суму 204 грн, плити бетонні тротуарні фігурні жовтого кольору товщиною 60 мм на суму 2531 грн, камені бортові БР 100.30.15 на суму 16 677 грн, щебенево-піщану суміш С7 на суму 36 652 грн, щебенево-піщану суміш С7 на суму 9163 грн, плити бетонні тротуарні фігурні сірого кольору товщиною 60 мм на суму 99 734 грн, поребрик тротуарний на суму 32 674 грн, поребрик радіусний стрілоподібний на суму 879 грн, щебенево-піщану суміш С7 на суму 3852 грн, щебенево-піщану суміш С7 на суму 963 грн, плити бетонні тротуарні фігурнісірого кольору товщиною 60 мм на суму 10 482 грн, камені бортові БР 100.30.15 на суму 45 861 грн,щебінь із природного каменю на суму 313 грн, щебінь із природного каменю на суму 2946 грн,щебінь із природного каменю на суму 49 169 грн Загальна сума за поставлені будівельні матеріали за Актом № 1 складає1 339 708, 80 грн(у т.ч. ПДВ 223284, 80 грн).

Вказані акти підписані головою сільради ОСОБА_5 та директором ТОВ «Граніт-001» ОСОБА_6 , без залучення інженера з технічного нагляду.

Між вказаними особами 12.07.2021 підписано угоду № 2 про розірвання договору від 08.10.2020 № 104. Відповідно до п. 4 угоди підрядник має невідкладно повернути замовнику за актом-приймання передачі матеріли, конструкції і вироби для будівельних робіт, придбані за кошти Замовника відповідно до Акту № 1 та № 2. При цьому, відповідно до листа сільської ради №02-20/2816 від 06.07.2021 придбані під час виконання договору матеріали, конструкції і вироби, перераховані в актах приймання виконаних будівельних робіт №№ 1 та 2 за грудень 2020 року, запропоновано передати на відповідальне зберігання ТОВ «Граніт-001».

Таким чином, фактично вказані матеріальні цінності сільській раді на загальну суму 3 млн. грн не поставлені до цього часу, роботи не виконані, кошти не повернені.

Пізніше Фонтанською сільською радою Одеського району Одеської області в особі ОСОБА_5 за результатами тендерної закупівлі 24.12.2021 укладено з ТОВ «Астерн» в особі директора ОСОБА_7 договір про закупівлі № 107 з аналогічним предметом: «Реконструкція з облаштуванням елементами благоустрою берегоукріплювальних робіт вздовж узбережжя Чорного моря в районі вул. Приморська с. Крижанівка Лиманського району Одеської області». Ціна договору склала 12 799 998,00 грн.

До вказаного договору 30.06.2022 укладено додаткову угоду про виконання договору протягом 6 місяців після скасування дії Воєнного стану.

Фактично ціна другого договору зменшена на суму раніше поставленого щебеню та бетонної плитки для облаштування набережної, робіт з влаштування покриття.

До вчинення кримінального правопорушення, можливо, причетний екс-секретар депутат Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким підписано додаткову угоду № 2 від 07.02.2022 про виконання договору про закупівлю робіт після 6 місяців з моменту припинення військового стану.

Встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення, можливо, причетний екс-секретар депутат Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим в ході розслідування виникла необхідність у проведенні обшуку за місцем мешкання останнього.

В подальшому, слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси, 28.02.2025 винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеної ухвали, 05.03.2025 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 за вищевказаною адресою, в ході якого виявлено та вилучено речі, документи та майно, які можуть бути використані в якості доказів у кримінальному провадженні, а саме:

-Мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 в пластиковому чохлі чорного кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з номером мобільного телефону « НОМЕР_2 », який поміщено в сейф-пакет № 500538300;

-Мобільний телефон марки «Самсунг» невстановленої моделі в пластмасовому прозорому пошкодженому чохлі який поміщено в сейф-пакет № 500538300;

-Накопичувач інформації (жорсткий диск) марки «Transcend» темно-сірого кольору з серійним номером №Е75767-0140, який поміщено в сейф-пакет № 500538300;

-Накопичувач інформації (жорсткий диск) марки «Transcend» темно-сірого кольору з серійним номером № D39624 2174, який поміщено в сейф-пакет № 500538300;

-Флеш-носій марки «Apacer» в металевому корпусі об`ємом 32GB, який поміщено в сейф-пакет № 500538300;

-Ноутбук марки «Lenovo» моделі: ThinkBook 16 G4 + IAP» із зарядним пристроєм до нього, який поміщено в поліетиленовий пакет білого кольору;

-Два аркуші паперу формату А4 на яких надруковано відомості щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000624 виконані у формі довідки, які зберігатимуться при матеріалах кримінального провадження;

-Копію військового квитка ОСОБА_8 на 5 арк.;

-Копію акту про встановлення факту/не проживання на території Фонтанської сільської ради на 1 арк.;

-лист КП «Надія» № 402 на 1 арк.;

-роздруківка «Резерв+» на 1 арк.;

-кольорова копія наказу №823-К КП «Надія» на 1 арк.;

-копія листа КП «Надія» № 402 (повідомлення) на 1 арк.;

-довідка Фонтанської с/р №02-20/2850 на 1 арк.;

-висновок про результати комплексного визначення інд.послуг потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг на 1 арк.;

-завірена копія висновку оцінки потреб сімї на 2 арк.;

-пояснювальна записка до проекту рішення «Про внесення змін та доповнень до рішення сесії Фонтанської сільської ради №1104-VIII від 28.12.2022 на 9 арк.

Вилучене майно на підставі постанови детектива від 05.03.2025 визнане речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до ч.1 ст.98 КПК України.

Детектив звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор надав заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, розглянути у його відсутність. Надав копію постанови про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи від 14.03.2025 року.

Представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 на електронну адресу суду направив письмові заперечення, в яких зазначив, що клопотання детектива є необґрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне: вилучені під час обшуку копії військово-облікових документів та особистих документів ОСОБА_8 не містять жодних ознак кримінального правопорушення, не пов`язані із розкраданням бюджетних коштів під час виконання будівельних робіт та не можуть містити сліди кримінального правопорушення; вилучений ноутбук використовується ОСОБА_8 як засіб здійснення підприємницької діяльності та виконання трудових функцій, накладення арешту на нього позбавить власника майна здійснювати господарську та трудову діяльність та як наслідок отримувати дохід. Звернув увагу на те, що в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку зазначено невірну адресу проведення обшуку, оскільки ОСОБА_8 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а не за адресою: АДРЕСА_1 , тобто обшук був поведений за іншою юридичною адресою, дозвіл на проведення за якою не був зазначений в ухвалі слідчого судді. Просив відмовити у задоволенні клопотання, провести розгляд у відсутності власника майна та його представника.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути клопотання детектива у відсутності власника майна та його представника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання детектива підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки може містити письмові та електронні докази, які входять до предмету досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000624 від 28.07.2022.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою детектива про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В свою чергу не накладення арешту на зазначене тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст.89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Так, слідчий суддя на даній стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для вирішення питання про арешт майна, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене майно підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Положеннями статей 2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею на даний час встановлено, що майно на яке накладається арешт відповідає критеріям ст.98 КПК України.

У кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає ч.3 ст.170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Також, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для вирішення питання про арешт майна, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Накладення арешту на вилучені під час обшуку електронні носії інформації та документи потрібно для проведення їх детального огляду, проведення судових експертиз, зокрема призначеної детективом 14.03.2025 року судової комп`ютерно-технічної експертизи, яку неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилучених мобільних телефонів, ноутбуку, жорстких дисків, флеш-носія, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Так, вилучені стороною обвинувачення під час обшуку технічні пристрої можуть містити докази можливої причетний екс-секретаря депутата Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_8 , яким підписано додаткову угоду №2 від 07.02.2022 про виконання договору про закупівлю робіт після 6 місяців з моменту припинення військового стану до вчинення кримінального правопорушення, спілкування, переписки останнього з іншими особами з приводу обставин, що входять до предмету досудового розслідування кримінального провадження, а тому є важливим доказом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З приводу доводів адвоката ОСОБА_9 щодо зазначення в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку невірної адреси місця мешкання ОСОБА_8 за якою фактично обшук було проведено, слідчий суддя зазначає, що помилка в назві територіальної громади, яка була допущена детективом при зверненні до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку за умови того, що обшук було надано щодо житла ОСОБА_8 , не є обставиною, що суттєво впливає на результати проведеної слідчої дії та потребувала отримання ним нової ухвали про надання дозволу на проведений обшук.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого детектива підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000624 від 28.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене у ході обшуку 05.03.2025 за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-Мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 в пластиковому чохлі чорного кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з номером мобільного телефону « НОМЕР_2 »;

-Мобільний телефон марки «Самсунг» невстановленої моделі в пластмасовому прозорому пошкодженому чохлі;

-Накопичувач інформації (жорсткий диск) марки «Transcend» темно-сірого кольору з серійним номером №Е75767-0140;

-Накопичувач інформації (жорсткий диск) марки «Transcend» темно-сірого кольору з серійним номером № D39624 2174;

-Флеш-носій марки «Apacer» в металевому корпусі об`ємом 32GB;

-Ноутбук марки «Lenovo» моделі: ThinkBook 16 G4 + IAP» із зарядним пристроєм до нього;

-Два аркуші паперу формату А4 на яких надруковано відомості щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000624 виконані у формі довідки;

-Копію військового квитка ОСОБА_8 на 5 арк.;

-Копію акту про встановлення факту/не проживання на території Фонтанської сільської ради на 1 арк.;

-лист КП «Надія» № 402 на 1 арк.;

-роздруківку «Резерв+» на 1 арк.;

-кольорову копію наказу №823-К КП «Надія» на 1 арк.;

-копію листа КП «Надія» № 402 (повідомлення) на 1 арк.;

-довідку Фонтанської с/р №02-20/2850 на 1 арк.;

-висновок про результати комплексного визначення інд.послуг потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг на 1 арк.;

-завірену копію висновку оцінки потреб сімї на 2 арк.;

-пояснювальну записку до проекту рішення «Про внесення змін та доповнень до рішення сесії Фонтанської сільської ради №1104-VIII від 28.12.2022 на 9 арк.

Виконання ухвали покласти на старшого детектива підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1