Справа № 761/8454/25
Провадження № 1-кс/761/6218/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000104, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000104, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, про арешт майна, а саме, на: грошові кошти ТОВ «Агрікул Торг» (): в сумі 623 766,29 грн, розміщені на банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005), юридична адреса банку: м. Київ, вулиця Андріївська, 2/12; в сумі 923 509,52 грн, розміщені на банківському рахунку НОМЕР_2 в АТ «УБРР» (МФО 380883), юридична адреса банку: м. Київ, вул. Троїцько-Кирилівська, 4.

Клопотання мотивоване тим, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «ТД «МІРАНА» (код 41814559), ТОВ «ДК «МІРАНА» (код 44817091) та невстановлені особи, які фактично контролюють їх діяльність, у період з 01.01.2022 по теперішній час, використовуючи пов`язані підприємства ТОВ «РЕКОРП» (код 44937937), ТОВ «АЛДІНЕКС» (код 44815906), ТОВ «МІРАНА ЛОГІСТИК» (код 45026448), шляхом внесення до офіційних документів (податкової звітності) завідомо неправдивих відомостей та створення документальної видимості реалізації товарно-матеріальних цінностей в адресу підприємств з ознаками фіктивності, занизили податок на прибуток підприємств та ухилилися від сплати податків в особливо великих розмірах.

Керівником та засновником ТОВ «АЛДІНЕКС» (код 44815906) є ОСОБА_4 який є співорганізатором протиправної схеми з ухилення від сплати податків ТОВ «ТД «МІРАНА», ТОВ «ДК «МІРАНА».

Оглядом руху коштів встановлено, що ТОВ «АЛДІНЕКС» (код 44815906) здійснив переказ грошових коштів на рахунки ТОВ «ДК «МІРАНА» () на суму 73 066 718, 20 грн., з призначенням платежу «оплата за тютюновi вироби згiдно договору № 10736-23ДП вiд 22.11.2023 без ПДВ».

До Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України від Державної служби фінансового моніторингу України надійшов узагальнений матеріал №0044/2025/ДСК щодо фінансових операцій ТОВ «Агрікул Торг» ().

Так, прокурор в своєму клопотанні зазначає, що органом досудового розслідування встановлено, що за три місяці після створення по банківським рахункам ТОВ «Агрікул Торг» транзитом перераховано безготівкові кошти, попередньо отримані від групи суб`єктів господарювання, головним чином, на користь ТОВ «Галичина Табак», ТОВ «Алдінекс» та ТОВ «Потестас» на загальну суму 193,28 млн гривень.

За період з 16.01.2025 по 21.01.2025, на рахунок ТОВ «Агрікул Торг» відкритий у АТ «Укрсиббанк», від групи товариств зараховано безготівкові кошти на загальну суму 16,28 млн. грн. у якості оплати за продукцію та продовольчі товари.

У подальшому, за період з 16.01.2025 по 17.01.2025, кошти перераховано на користь ТОВ «Алдінекс» () (14,15 млн. грн.) та ТОВ «Галичина Табак» () (1,51 млн грн) у якості оплати за тютюнові вироби (продукцію), всього на загальну суму 15,66 млн. грн.

За період з 30.12.2024 по 21.01.2025, на рахунок ТОВ «Агрікул Торг», відкритий у АТ «УБРР», від групи товариств зараховано безготівкові кошти на загальну суму 133,24 млн. грн. у якості оплати за продукцію, за товар, за продовольчі товари.

У подальшому, за період з 30.12.2024 по 22.01.2025, більше 97% безготівкових коштів перераховано на користь ТОВ «Алдінекс» (99,05 млн. грн.) та ТОВ «Галичина-Табак» (20,05 млн. грн.) та на користь ще 2-х товариств (ТОВ «Потестас» та ТОВ «Мульті Продукт») на загальну суму 132,31 млн. грн. у якості оплати за тютюнові вироби (продукцію), за гільзи сигаретні та за продукти харчування.

За період з 17.12.2024 по 21.01.2025, на рахунок ТОВ «Агрікул Торг» відкритий у АТ «Сенс Банк», від групи товариств зараховано безготівкові кошти на загальну суму 53,66 млн. грн. у якості оплати за продукцію, за товар, за продовольчі товари.

У подальшому, за період з 17.12.2024 по 06.01.2025, більше 95% вищевказаних безготівкових коштів перераховано на користь ТОВ «Алдінекс» (33,93 млн. грн.), а також на користь ТОВ «Галичина-Табак» (11,11 млн. грн.), ТОВ «Потестас» () (3,39 млн. грн.) та інших на загальну суму 53,66 млн. грн. у якості оплати за тютюнові вироби (продукцію), за гільзи сигаретні та за транспортно-експедиційні послуги

Виходячи з характеру фінансових операцій можливо зауважити, що ТОВ «Агрікул Торг» виконував функцію «транзитного» підприємства.

Таким чином, ТОВ «Агрікул Торг», ймовірно надає незаконні послуги з формування податкового кредиту підприємствам реального сектору економіки та сприяє в ухиленні від сплати податків з використанням механізму «скрутки» товарів.

Держфінмоніторингом, відповідно до частини третьої статті 23 ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», прийнято рішення щодо зупинення видаткових фінансових операцій по рахунках що належать ТОВ «Агрікул Торг», на строк 7 робочих днів, з 22.01.2025 по 30.01.2025, а в подальшому прийнято рішення про продовження зупинення проведення видаткових фінансових операцій по рахункам ТОВ «Агрікул Торг» до 04.03.2025.

Прокурор в своєму клопотанні зазначає, що встановлено, що службові особи ТОВ «Агрікул Торг» для здійснення своєї злочинної діяльності використовують банківські рахунки, які відкриті та обслуговуються в банківських установах та на які він просить накласти арешт.

25.02.2025 постановою детектива грошові кошти на вказаних вище рахунках ТОВ «Агрікул Торг» визнано речовими доказами.

Відтак, з метою збереження речових доказів, з метою запобігання можливості приховування, розтрати майна, прокурор просить накласти на нього арешт.

Також прокурор в своєму клопотанні відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України просив розглянути його без участі власника майна та зацікавлених осіб з метою забезпечення арешту майна.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому викладених. Додатково зазначив, що органом досудового розслідування було здобуті додаткові докази, що підтверджують факт ухилення ТОВ «СПЕЙСИКС» від сплати податків. Також просив розглянути клопотання за відсутності власників майна.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Так, у провадженні Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження №0000104, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, накласти арешт на вказане майно прокурор просить з метою збереження речових доказів, оскільки вказані грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою детектива Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 від 26.02.2025 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Так, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, враховуючи приписи процесуального закону, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріалами клопотання обґрунтовано та встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з огляду на те, що у випадку його незастосування це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального правопорушення станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 13.11.2023, та в межах якого подано дане клопотання, а також фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, псування, знищення, перетворення майна, яке постановою детектива від 26.02.2025 визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, дійшов висновку про наявність і достатніх підстав для накладення арешту на майно, а саме, на: грошові кошти ТОВ «Агрікул Торг» (): в сумі 623 766,29 грн, розміщені на банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005), юридична адреса банку: м. Київ, вулиця Андріївська, 2/12; в сумі 923 509,52 грн, розміщені на банківському рахунку НОМЕР_2 в АТ «УБРР» (МФО 380883), юридична адреса банку: м. Київ, вул. Троїцько-Кирилівська, 4.

Також, з метою забезпечення дієвості арешту, як заходу кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати службових осіб банківських установ письмово повідомити Офіс Генерального прокурора про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках на момент оголошення ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000104, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти у безготівковій формі, що знаходяться на рахунках, які належать ТОВ «Агрікул Торг» (), а саме:

-в сумі 623 766,29 грн, розміщені на банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005), юридична адреса банку: м. Київ, вулиця Андріївська, 2/12;

-в сумі 923 509,52 грн, розміщені на банківському рахунку НОМЕР_2 в АТ «УБРР» (МФО 380883), юридична адреса банку: м. Київ, вул. Троїцько-Кирилівська, 4.

Заборонити службовим особам АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005), АТ «УБРР» (МФО 380883) проводити всі видаткові операції по рахункам, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, виплати заробітної плати.

Зобов`язати службових осіб банківської установи АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005), АТ «УБРР» (МФО 380883) письмово повідомити Офіс Генерального прокурора про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках на момент оголошення Ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1