Справа №766/1164/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні,

встановила:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно: тимчасово вилучене в ході огляду місця події 25.01.2025, в період часу з 08:30 по 09:55 год, за адресою: м. Херсон, вул. Грецька 62А, за участі ОСОБА_3 , просить арештувати:

- драбину розкладну EXPERT 2040-35-225, висотою 1,5 метрів, коричневого кольору яка опечатана контрольним талоном;

- кусачки для перекусування прутів то дротів, червоного кольору, довжиною 60 см., на лезах якого наявні сліди зрізання кольорових металів, поміщено до сейф-пакету №7279619;

- три контрольні відрізки дроту, які поміщені до сейф пакету PSP 2092498;

- військову форму зразка ЗСУ баф, гольф, куртка флісова з маркуванням для ЗСУ, поміщено до сейф пакету №7279618;

- технічний паспорт автомобіля серія НОМЕР_1 на транспортний засіб ВАЗ21063 з державним номерним знаком НОМЕР_2 та один ключ з брелком від замка запалення даного транспортного засобу, поміщено до сейф пакету PSP1169797;

- транспортний засіб ВАЗ21063 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , жовтого кольору, 1986 року випуску, номер кузова № НОМЕР_3 , який опечатаний пломбою NPU 0172081, NPU 0172082, NPU 0172083, NPU 0172084, NPU 0172085, NPU 0172086, NPU 0172087, NPU 0172088, NPU 0172089.

Розгляд клопотання просить здійснити без присутності володільців тимчасово вилученого майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, якою визначено вимоги до клопотання про арешт майна, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, серед іншого, повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого не відповідає вимогам, встановленим ч.2 ст.171КПК України, а саме:

Клопотання не містить мети арешту, визначеної ч.2 ст.170 КПК України.

У клопотанні зазначено, що арешт необхідно накласти з метою встановлення обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення необхідно забезпечити збереження вилученого з метою використання вказаного тимчасово вилученого майна для забезпечення проведення ряду слідчих(розшукових) дій, в першу чергу огляду та судових експертиз, а тому виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

У прокурора мета арешту це якийсь набір загальних фраз, не пов`язаних між собою змістом, позбавлених логічного зв`язку. З цього слідує, що прокурор взагалі не розуміє для чого йому арештовувати вилучений автомобіль, технічний паспорт на автомобіль та військову форму. Які ж такі розшукові дії мають бути проведені із автомобілем, технічним паспортом на нього та військовою формою і для чого? Адже відповідно до приписів КПК України слідчі дії спрямовані на встановлення обставин кримінального правопорушення, які підтверджують час, місце та спосіб кримінального правопорушення.

Мета арешту має бути чітко зазначена та, яка визначена ч.2 ст.170 КПК України, а не та, яку «придумав» прокурор..

Зазначивши мету та завдання арешту, відповідно до приписів КПК України, прокурор має обґрунтувати як мету, так і завдання арешту. Зокрема, якщо прокурор звертається із клопотанням про накладення арешту з метою збереження речового доказу (п.1 ч.2 ст.170), то відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України у клопотанні має бути обгрунтовано відповідність майна критеріям речового доказу, визначеного ст.98 КПК України. При цьому, не треба цитувати ст.98 КПК України, а чітко зазначити яким конкретним критеріям речового доказу відповідає вилучене майно саме у даному кримінальному провадженні.

Додана до клопотання постанова слідчого про визнання вилученого майна речовим доказом не містить жодного обґрунтування відповідності військової форми, автомобіля та технічного паспорту критеріям речового доказу. Долучена до клопотання постанова про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання не містить жодного обґрунтування відповідності майна критеріям речового доказу. За своїм змістом постанова є двічі перерахуванням вилученого майна один раз у мотивувальній частині (хоч мотивувальною цю частину постанови назвати важко, але за структурою вона має містити саме таку назву), а другий у резолютивній. Критерії відповідності речовому доказу мають бути зазначені конкретними у даному кримінальному провадженні, а не процитовані зі ст.98 КПК України, яка визначає поняття цих критеріїв в загальному

Крім цього, прокурор має визначити завдання арешту, тобто довести необхідність арешту майна з урахуванням приписів ч.11 ст.170 КПК України.

У клопотанні слідчий з прокурором мають довести, що існують конкретні обставини, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а не процитувати норму КПК України, в якій перераховані всі можливі обставини. Послатися на конкретні обставини, що можуть свідчити про вчинення таких дій власником чи іншою особою щодо належного йому автомобіля, технічного паспорту та військової форми.

Вилучення майна під час затримання особи не означає, що вилучені речі є речовим доказом і їх треба арештовувати.

Прокурор просить розглядати клопотання без виклику власника вилученого майна. Прокурор має обґрунтувати свою позицію щодо обмеження права власника вилучених речей на участь у розгляді клопотання про арешт належного йому майна з урахуванням приписів ч.1 ст.172 КПК України.

Адже відповідно до приписів ч.1 ст.172 КПК України власник вилученого майна має бути повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Оскільки клопотання про арешт майна не відповідає вимогам, визначеним ч.2 ст.171 КПК України, то відповідно до ч.3 ст.172 КПК України підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання повернути прокурору Чернівецької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 .

Встановити строк у 72 години з моменту отримання вказаної ухвали прокурором ОСОБА_5 для усунення наявних у клопотанні недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1