Справа № 519/272/25
Провадження № 1-кс/519/51/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 м. Південне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку ч.4 ст.107 КПК України клопотання слідчої СВ ВП №4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000039 від 21.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2025 до чергової частини ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про те, що їй надійшов рапорт поліцейського офіцера громади підполковника поліції ОСОБА_5 про те, що до нього звернулась громадянка ОСОБА_6 (інші дані не розголошуються в інтересах слідства), 1976 року народження, якій стало відомо, що в період з липня 2024 року по 15.01.2025 року, повнолітній громадянин ОСОБА_7 вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням, відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , 2010 року народження.

29.01.2025 року в період з 19:29 годин по 21:29 годин було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено:

- телефону марки «Funtouch OS» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ;

- телефону марки «Redmi» imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , картка пам`яті «micro», сім-карта «Київстар»;

- електронні ваги;

- коробок з зернятами рослинного походження;

- три флеш носія з однією карткою пам`яті;

- предмет із нашаруваннями невідомого походження;

- системний блок із зарядними шнурами;

- три куща невідомої речовини рослинного походження у висушеному стані, які запаковано до коробки та заліплено стрічною НПУ;

- зіп-пакети;

- ваги сірого кольору,

- ваги зеленого кольору;

- три фрагмента пластикової ємкості;

- кущі невідомої речовини рослинного походження у висушеному стані.

Враховуючи те, що вилучене майно містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на нього арешту з тимчасовим позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, згідно наданої заяви просили розглядати клопотання за їх відсутності.

Володілець майна із заявами та клопотаннями не звертався.

Мотиви суду.

Вивчивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків відноситься можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039, відомості про яке 21.01.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 29.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_9 , в ході якого виявлено та вилучено:

-телефону марки «Funtouch OS» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ;

-телефону марки «Redmi» imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , картка пам`яті

«micro», сім-карта «Київстар»;

-електронні ваги;

-коробок з зернятами рослинного походження;

-три флеш носія з однією карткою пам`яті;

-предмет із нашаруваннями невідомого походження;

-системний блок із зарядними шнурами;

-три куща невідомої речовини рослинного походження у висушеному стані, які запаковано до коробки та заліплено стрічною НПУ;

-зіп-пакети;

-ваги сірого кольору,

-ваги зеленого кольору;

-три фрагмента пластикової ємкості;

-кущі невідомої речовини рослинного походження у висушеному стані.

Постановою слідчої СВ ВП №4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 вищевказані предмети визнані та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними завданням кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки проводяться першочергові слідчі дії, це сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, та завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідча звернулася із клопотанням, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

Керуючись статтями 132, 167-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої СВ ВП №4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000039 від 21.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: телефону марки «Funtouch OS» imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ; телефону марки «Redmi» imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , картка пам`яті «micro», сім-карта «Київстра»; електронні ваги; коробок з зернятами рослинного походження; три флеш носія з однією карткою пам`яті; предмет із нашаруваннями невідомого походження; системний блок із зарядними шнурами; три куща невідомої речовини рослинного походження у висушеному стані, які запаковано до коробки та заліплено стрічною НПУ; зіп-пакети; ваги сірого кольору; ваги зеленого кольору; три фрагмента пластикової ємкості; кущі невідомої речовини рослинного походження у висушеному стані, із забороною власнику та іншим особам розпоряджатись та користуватись ним.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11