УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 Справа №607/854/25 Провадження №1-кп/607/1061/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

під час судового розгляду в приміщенні суду в м. Тернополі у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0002250 від 22 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження із матеріалами за № 0002250 від 22 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримала подане клопотання про продовження застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. Зазначила, що метою продовження застосованого запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжувати злочину діяльність, оскільки ОСОБА_4 раніше вчиняв умисні корисливі злочини проти власності та належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти нові умисні злочини, в тому числі під час дії іспитового строку, що свідчить про стійку протиправну поведінку обвинуваченого, підвищену суспільну небезпеку та схильність до вчинення злочинів; переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їхні особисті дані та він може схиляти їх до зміни наданих раніше показів чи відмови давати покази. Також з урахуванням вищезазначених ризиків, тяжкості злочину, санкції, яка загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, даних про особу, розмір застави, яка забезпечить його належну поведінку та буде достатнім для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК, повинен становити не менше 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що еквівалентно 181 680 гривень.

Потерпілий та його представник у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні щодо клопотання про продовження застосованого стосовно її підзахисного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на відсутність ризиків. Натомість просила замінити ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт у нічну пору доби.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Так, вирішуючи клопотання прокурора, який вважає за необхідне продовжити застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , думку потерпілого та його представника, які не заперечують щодо продовження строку тримання під вартою, а також думку обвинуваченого та його захисника, які просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора, натомість просять змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому до шістдесяти днів з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. В подальшому ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2025 року строк застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було продовжено до 04 квітня 2025 року.

При вирішенні клопотання щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд зазначає, що не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки будь-яких даних про відсутність встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

Суд вважає, що раніше застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Водночас суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та за яке у разі доведеності його вини передбачено покарання на строк від п`яти до восьми років, а також продовжують існувати ризики, що були враховані при обранні та продовженні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , зокрема останній зважаючи на санкцію статті обвинувачення, може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність, зважаючи на те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, а також неодноразово судимий та інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене під час перебування останнього на іспитовому строку за вчинення тяжкого злочину. Також ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки обвинуваченому відомі їх особисті дані, інформація про них міститься в матеріалах кримінального провадження, та усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним діяння, може навмисно схиляти їх до зміни наданих раніше показань, чи до відмови давати показання, що негативно вплине на судовий розгляд кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що тимчасова ізоляція обвинуваченого ОСОБА_4 від суспільства є цілком виправданою мірою, насамперед превентивною, оскільки, окрім захисту прав і інтересів обвинувачених, суд повинен брати до уваги захист інтересів суспільства в цілому і запобігти можливій злочинній діяльності особи, якій пред`явлено підозру та висунуто обвинувачення у вчиненні злочину проти власності, а тому дійшов висновку про необхідність продовжити стосовно останнього винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить їхню належну процесуальну поведінку, а також не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

Крім того, беручи до уваги, що в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2024 року визначено заставу із врахуванням обсягу встановлених у даному провадженні ризиків, майнового і сімейного стану обвинуваченого, а також в межах передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд дійшов висновку, що на даний час визначений розмір застави є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а також з огляду на відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт, слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити частково та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 60 діб.

Розмір застави визначений ОСОБА_4 в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2024 року в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, ч.ч. 1, 2 ст. 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити частково.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23:59 год 29 травня 2025 року.

Розмір застави, визначений ОСОБА_4 в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2024 року в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят), з покладенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1