Справа № 539/1336/25
Провадження № 1-кп/539/171/2025
ВИРОК
Іменем України
16 квітня 2025 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Снітин Лубенського району Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, утриманців не має, із 12.10.2024 мобілізований та проходить військову службу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, ВСТАНОВИВ:
24 серпня 2024 року приблизно о 19 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в господарстві своєї матері ОСОБА_6 , за адресою : АДРЕСА_2 .
У цей час у приміщенні літньої веранди, між ОСОБА_5 та співмешканцем його матері ОСОБА_7 , на грунті особистих неприязних відносин, розпочалася сварка. У подальшому, власниця господарства ОСОБА_6 , намагаючись припинити агресивні дії свого сина, зробила йому зауваження, після чого ОСОБА_5 продовжив словесну сварку вже зі своєю матір`ю. Під час сварки із матір`ю, ОСОБА_5 наніс один удар долонею правої руки в її обличчя, після чого його протиправні дії були припинені присутніми особами. Після припинення сварки із сином, ОСОБА_6 сіла на край дерев`яної лавки у веранді обличчям до столу.
24 серпня 2024 року приблизно о 19 год. 20 хв., ОСОБА_5 підійшов до дерев`яної лавки, на якій сиділа його матір ОСОБА_6 , після чого, не маючи умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень та наміру позбавити життя іншої людини, діючи із необережністю, у виді кримінальної протиправної недбалості, допускаючи можливість втрати його матір`ю ОСОБА_6 рівноваги та її подальше падіння із лавки на тверду пласку поверхню підлоги, але не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень, що спричинять її смерть, хоча повинен був і міг це передбачити, взяв обома руками за протилежний кінець дерев`яної лавки, на якій сиділа його матір, та підняв її вгору.
У результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 упала із лавки навзнак на рівну пласку поверхню підлоги, об яку ударилася тім`яною ділянкою голови. Після отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, її було госпіталізовано до КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського», де вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 152 від 02.12.2024 причиною смерті ОСОБА_6 є закрита черепно-мозкова травма з крововиливами в та під оболонки головного мозку, забій речовини головного мозку з розвитком набряку-набухання мозку та дислокаційного синдрому.
На трупі ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, масивного крововиливу під тверду мозкову оболонку лівої гемісфери головного мозку з дисклокацією та стисненням головного мозку, крововилив у тверду мозкову оболонку лівої тім`яно-скроневої долі, крововилив під м`яку мозкову оболонку тім`яних долей лівої та правої півкуль головного мозку, мозочку зліва та стовбуру головного мозку (вторинно), забій кори і підкоркової ділянки тім`яної долі лівої півкулі головного мозку, крововилив у м`які тканини лівої тім`яно-скроневої ділянки.
Враховуючи морфологічну характеристику кожного із вказаних елементів черепно-мозкової травми, їх анатомічну локалізацію та взаєморозміщення, вони могли утворитися внаслідок однократного контактування лівою тім`яно- скроневою частиною голови з тупим предметом, при падінні ОСОБА_6 на рівну пласку поверхню підлоги із попередньо наданим прискоренням так і без такого.
Дані тілесні ушкодження є прижиттєвими і по відношенню до живої особи носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, а в даному випадку призвели до настання смерті. Між вказаними тілесними ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_6 є прямий причинно- наслідковий зв`язок.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 119 КК України, тобто вбивство, вчинене через необережність.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та погодився з висунутими відносно нього обвинуваченнями та його правовою кваліфікацією. Пояснив, що дійсно, 24 серпня 2024 року близько о 19 годині перебував у стані алкогольного сп`яніння в господарстві своєї матері ОСОБА_6 , за адресою : АДРЕСА_2 . Між ним та співмешканцем матері ОСОБА_7 в приміщенні літньої веранди, на грунті особистих неприязних відносин, відбулася сварка. Після цього мати сиділа на краю дерев`яної лавки у веранді обличчям до столу. Він, бажаючи відсунути лавку, щоб пройти до табуретки, підняв її руками вгору за протилежний кінець. Від його дій мати впала з лавки навзнак. Він не бажав щоб так сталося, щиро кається.
Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків не дослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Суд констатує, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 119 КК України як вбивство, вчинене через необережність.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинуваченим вчинено нетяжкий злочин, в даний час він проходить військову службу, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Згідно ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Наведені факти, на переконання суду, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення, думку потерпілої, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшувальні обставини, його дійсне прагнення до виправлення та готовність змінювати спосіб життя, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання, шляхом звільнення від відбування остаточного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 349,370,373,374, 615 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_5 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира військової частини, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили-залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1