У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 щодо незаконного затримання,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_5 до слідчого судді зі скаргою на незаконне затримання, в якій, з посиланням на ст. 3, 19, 55, 56, 124 Конституції України, ст. 208, 303-309 КПК України, просить розглянути скаргу про викрадення людини і незаконного затримання ОСОБА_5 о 09:30 год. 19.09.2024 за адресою АДРЕСА_1 .

Скарга мотивована тим, що 19.09.2024 до ОСОБА_5 додому за адресою АДРЕСА_1 , з`явились працівники поліції з метою проведення обшуку. Після проведення обшуку та складання відповідного протоколу, працівник поліції ОСОБА_6 надав вказівку двом поліцейським одягнути на ОСОБА_5 кайданки та без складання протоколу затримання потягнули його у невідомому напрямку.

На думку скаржника, підстави затримання ОСОБА_5 по ст. 208 КПК України відсутні; протокол затримання за місцем проведення обшуку (місцем проживання ОСОБА_5 ) не складено; сфальсифікований в подальшому протокол затримання складений у відсутності захисника адвоката ОСОБА_3 ; протокол затримання складений від імені слідчого ОСОБА_7 , який не був присутній під час проведення обшуку та затримання; в протоколі обшуку невірно вказаний час складання 08:40 год. нібито за місцем проведення обшуку, однак за місцем проживання ОСОБА_5 цього не відбувалося; протокол затримання складений в відділенні поліції за адресою м.Ужгород, вул.Гагаріна, 10а, без участі понятих; ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного; в протоколі затримання відсутні підписи понятих, а також адвоката з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_8 .

Позиції учасників справи.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав за викладеними в такій мотивами та просив таку задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Прокурор ОСОБА_9 у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки затримання ОСОБА_5 відбулося на законних підставах в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України.

Заслухавши пояснення осіб, що з`явилися, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Статтею 208 КПК України передбачено законний порядок затримання особи уповноваженою особою без ухвали слідчого судді, і перелік підстав є вичерпний.

Відповідно до ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 КК України.

Згідно п.6 ч.1 ст.615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Частиною 4 ст. 213 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої службової особи, що здійснила затримання, негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000058 від 13 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Слідчі, які здійснювали досудове розслідування: ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; прокурори, які здійснювали процесуальне керівництво: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ОСОБА_28 /див. витяг з ЄРДР №0000058 від 13 березня 2024 року/.

З протоколу затримання ОСОБА_5 від 19.09.2024, з врахуванням постанови про уточнення та виправлення описки від 20.09.2024, складених та підписаних слідчим слідчого відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 , вбачається, що ОСОБА_5 був затриманий на підставі п.6 ч.1 ст.615 КПК України о 08:40 год. 19.09.2024 в присутності захисника ОСОБА_8 за адресою: м. Ужгород, вул. Карпатської України, 10 А. Протокол затримання складений о 10:40 год. 19.09.2024 в приміщенні Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, м. Ужгород, вул. Карпатської України, 10 А.

Скаржник вказує, що підстави затримання ОСОБА_5 по ст. 208 КПК України відсутні, втім суд звертає увагу захисника, що перелік підстав для затримання в умовах воєнного стану, порівняно із мирним часом, є розширеним, оскільки законодавчо встановлена можливість затримувати особу не лише з підстав визначених у ст. 208 КПК України, а й у випадках, коли є підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні фактично будь-якого виду злочину / п.6 ч.1 ст.615 КПК України/.

Можливість затримання особи з підстави обґрунтованої необхідності запобігання втечі після вчинення правопорушення встановлена також у пункті 1(с) статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З протоколу обшуку від 19.09.2024, досліджених відеоматеріалів, пояснень осіб в судовому засіданні вбачається, що першочергово при проведенні обшуку, який проводився в період часу з 07:19 год. по 08:02 год. 19.09.2024 за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , був присутній адвокат ОСОБА_3 . В подальшому з підстав фізичної відсутності адвоката за договором ОСОБА_3 , ОСОБА_5 органом досудового розслідування був залучений захисник за рахунок держави адвокат ОСОБА_8 , в присутності якого ОСОБА_5 і був затриманий о 08:40 год. 19.09.2024, втім у зв`язку з прибуттям в подальшому в приміщення Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області м. Ужгород, вул. Карпатської України, 10 А, адвоката ОСОБА_3 , затриманий виявив бажання мати захисника за власним вибором адвоката ОСОБА_3 , а за чинним законодавством особа одночасно не має права користуватись послугами захисника, з яким уклала договір про надання правової допомоги, та послугами безоплатної правової допомоги, яка надається коштом державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Саме тому, враховуючи що ОСОБА_5 залучив адвоката за власним вибором, повноваження захисника ОСОБА_8 , призначеного за рахунок держави, припинилися в силу п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», і у зв`язку з наведеним відсутній підпис адвоката ОСОБА_8 на протоколі затримання від 19.09.2024, втім цей протокол був вручений о 11:54 год. 19.09.2024 адвокату ОСОБА_3 , який висловив письмові зауваження щодо складеного протоколу, а саме: «Протокол затримання сфальшований по часу, даті та місцю складання і є незаконним» /а.с. 51-52/.

У протоколі затримання ОСОБА_5 від 19.09.2024, з врахуванням постанови слідчого від 20.09.2024, вказано, що такий складений 19.09.2024 о 10:40 год. з одночасним відображенням години фактичного затримання 08:40 год. тієї ж дати, а норми КПК не вимагають складання протоколу затримання в ту ж годину, коли особу було затримано. Зокрема, ч. 5 ст. 208 КПК вказує на саму обов`язковість складення протоколу затримання із зазначенням у ньому години і хвилини затримання. Тобто, КПК допускає випадки, коли фактичне затримання особи і складання протоколу про це можуть не співпадати у часі з урахуванням певних умов (наприклад, віддаленість місця затримання особи від адміністративної будівлі уповноваженого органу, введення правового режиму воєнного стану тощо). Запізніле складання протоколу про затримання особи є виправданим у тій ситуації, коли об`єктивні причини спонукали уповноважену особу діяти саме таким чином.

Можливе порушення прав особи, яке втілилося в затриманні особи раніше, аніж це зазначено в протоколі затримання, може бути усунуте шляхом констатації судом, встановленим законом, того часу затримання, коли воно реально відбулося. Така правова позиція зазначена в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 9 липня 2024 року по справі 678/428/23. Зазначене стосується і місця затримання.

Що стосується того, що протокол затримання складений і підписаний слідчим ОСОБА_29 , який не був присутній під час затримання та не затримував особу, суд зазначає, що слідчий ОСОБА_30 згідно даних витягу з ЄРДР здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000058, а група слідчих, визначена у конкретному кримінальному провадженні відповідно до ст. 39 КПК України, діє як єдина процесуальна особа - слідчий, а процесуальні дії, що вчиняють слідчі, які входять до групи, мають взаємодоповнюючий та взаємозамінний характер і спрямовані на реалізацію прав та обов`язків слідчого відповідно до норм КПК України. На зазначене звернув увагу Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 4 липня 2024 року по справі № 235/3636/20.

Обов`язкова присутність незаінтересованих осіб (понятих) при проведенні процесуальної дії - затриманні - чинним КПК України не передбачено. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне /ч.7 ст. 223 КПК України/.

19.09.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується копію повідомлення про підозру.

Встановлено, що 20.09.2024 року, тобто не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21.09.2024 було перевірено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів, тобто по 19.11.2024. При цьому слідчим суддею Великоберезнянського районного суду Закарпатської області була дана оцінка доводам сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя приходить до висновку, що протокол затримання особи складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень п.6 ч.1 ст.615 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при складенні такого протоколу на час розгляду скарги слідчим суддею не встановлено.

Отже, оскільки стороною захисту не було наведено переконливих та достатніх доказів на обґрунтування незаконності затримання підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов висновку, що скарга щодо визнання затримання ОСОБА_5 незаконним не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 206-213, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в порядку ст. 206 КПК України в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 щодо його незаконного затримання, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_31