Провадження № 1-кс/947/3469/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000071 від 09.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст.212, ч.1 ст.364, ч.2 ст.205-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000071 від 09.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст.212, ч.1 ст.364, ч.2 ст.205-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Підставою для реєстрації вказаного кримінального провадження стало звернення народного депутата України ОСОБА_4 від 08.04.2024 № 21991-24 та інші зібрані матеріали.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи СГВК «Нове Життя» (5286225), ТОВ «ЮКА-Агроснабінвест» (39353652), ТОВ «Імпрелс» (44978748), ТОВ «ТОП Експорт» (44597559), ТОВ «ОК Трейдінг» (41617399), ТОВ «Ванвок Делайт» (44976651), ТОВ «Веллінгтон Плюс» (45377896), ТОВ «Делюкс Трейд Компані» (44374213), ТОВ «Кеш Лайт» (44451842), ТОВ «Трейдголд» (44610464), ТОВ «Коут Трейд» (44939143), ТОВ «Лаут Компані» (45216847), ТОВ «АТП 929» (42545179), ТОВ «Сноу агро трейд» (44876361), ТОВ «Трейд Лімітед Пром» (44455716), ТОВ «Суми інтер плюс» (35540245), ТОВ «Е І М Красива Земля» (30403762), ТОВ «Сільгоспагротрейд» (44898694), ПРАТ «Зернопродукт МХП» (32547211), ТОВ «Віталіті Берні» (44978219), ТОВ «Агробізнес Люкс» (45202845), ТОВ «Еко ВРХ Поділля» (45072227), ТОВ «Коінс Трейд»( 45344043), ТзОВ «Топ Експорт» (44597559) та інших підприємств, діючи умисно, протягом поточного періоду 2024 року, під час закупівлі та проведення експортних операцій з реалізації за межі митної території України сільгосппродукції, олії та шроту, ухиляються від сплати податків в особливо великих розмірах. Крім цього, службові особи ТОВ «НВП «Агро-ритм» (код за ), СФГ «Вікторія» (код за ), ТОВ Агрофірма «Кодима» (код за ), ТОВ «Петра» (код за ), ПСП «Вороновське» (код за ), ПСП «Дружба» (код за ), СФГ «Зерновоє» (код за ), ФГ «Кулевча» (код за ), СФГ «Фінагеєв» код за (), ТОВ «Злата-Трейд» (код за ), ТОВ «Агропрайм Холдинг» (код за ), СФГ «Колос» (код за ), ТОВ «Агро Південь 1» (код за ), ТОВ «Ліліт-Ком» (код за ), Агрофірма «Евріка» (ТОВ) (код за ), ПРАТ «Дружба» (код за ЄДРПОУ 5414746), СФГ «Балкани» (код за ), ФГ «Промінь» код за (), ФГ «Агрофірма Бургуджі» (код за ), СВК «Родина» код за (ЄДРПОУ 3766116), СФГ « ОСОБА_5 (код за ) та інші, шляхом не відображення реалізації сільськогосподарської продукції у податковій звітності, ухиляються від сплати податків в особливо великих розмірах. Окрім того встановлено ризики придбання сільськогосподарської продукції та її подальший експорт за межі митної території України, що свідчить про придбання сільськогосподарської продукції за готівкові кошти, без належного відображення по бухгалтерському та податковому обліках, з метою ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах підприємствами ТОВ «ВЕТ ТРЕЙД» (), ТОВ «СЕПОСТАВКА» (), ТОВ «АГРОВЄРА» (), ТОВ «В АГРО» (), ТОВ «Лібурна» (), ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Арніка» (), ТОВ «ІЛЛАРГІО» (), ТОВ "ОПТІМА СОЛЮШНПРО" (), ТОВ "XAPBECT ГРЕЙН" (), ТОВ «ТАРТОН+» (), ТОВ «ОРГАНІКСІД» (), ТОВ «АГРОФІРМА ЖУРАВКА» (), ТОВ «ФЕРМА А» (), ТОВ «РОЯЛ КОНСАЛТС» (), ТОВ «ХАЙДЕР ЮА» (), ТОВ "МАКСІОПТ" (), ТОВ "Карпіо" (), ТОВ "Оіл Делайт" (код ЄДРПОУ 4554228), ТОВ "АГРО ІМПЕКС ТРЕЙД" (код за ), ТОВ "Інволф" (), ТОВ «Таллі Люкс» () ТОВ "ОЛІДАРК" (),ТОВ "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "ЮС ТАЙГЕР-ГРУП" (), ТОВ "ТОП ЕКСПОРТ" (), ПП «АГРОС-ЮГ» (), ТОВ «ЕКОТОРГ АВС» (), ФГ «СКАРБНИЦЯ - АГРО» (), ТОВ "УКІВО" (), ТОВ «ОРГАНІК ОПТ СЕРВІС» (), ТОВ «СОЛУРС» () та інші.

Зокрема в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що у вказаній протиправній діяльності використовуються реквізити підприємства ТОВ «СОЛУРС» (), яке у період з 03.01.2025 по 11.02.2025 року здійснило оформлення митних експортних декларації типу ЕК 10 АА, щодо експорту шроту соєвого, з соєвих бобів 2024 року врожаю (код УКТЗЕД ), загальною вагою 9 461 тонн, на загальну фактурну вартість 108 913 650 грн.

Митне оформлення декларацій здійснено Кропивницькою митницею (UA901030). Пропуск товару здійснюється в зоні діяльності Волинської митниці. Вивезення товару за межі митної території України здійснюється залізничним транспортом.

Експорт шроту соняшникового ТОВ "СОЛУРС» здійснено по договору комісії, де комісіонером виступає ТОВ «Укрмаслотрейд» (39437627, м. Київ, вул. Вознесенський узвіз, буд.14, офіс, 16/20) та ТОВ "ТЕК "ГОРИЗОНТ" ().

До експортних декларацій ТОВ "СОЛУРС» додано документи, що вказують про те, що шрот соєвий був виготовлений ТОВ «Олійний Дім» (35191360, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, провулок. Верхній,15) із давальницької сировини ТОВ "СОЛУРС», згідно договору від 20.12.2024 року №1220-24, зокрема:

-Акт приймання-передачі сировини-соєвих бобів від 23.12.2024 року, укладений між ТОВ "СОЛУРС» та ТОВ «Олійний дім».

-Акт приймання-передачі готової продукції (олія соєва та шрот соєвий) від 30.12.2024 року, укладений між ТОВ "СОЛУРС» та ТОВ «Олійний дім».

-Довідка ТОВ «Олійний дім» про порядок виготовлення товару від 30.12.2024 року №79.

-Посвідчення якості на шрот соєвий від 02.01.2025 року, видане ТОВ «Олійний Дім».

Разом з тим в ході здійснення досудового розслідування у ТОВ «Олійний Дім» витребувано відомості щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «СОЛУРС», згідно яких ТОВ «Олійний Дім» взагалі не здійснює господарську діяльність з виготовлення шроту соєвого, будь-які договірні відносини з ТОВ «СОЛУРС у ТОВ «Олійний Дім» відсутні.

ТОВ «Олійний Дім» листом від 11.02.2024, повідомлено Територіальне управління БЕБ в Одеській області, що останнє не займається господарською діяльністю з виготовлення шроту соєвого та про відсутність будь-яких договірних відносин з ТОВ «СОЛУРС» ().

Згідно АІС «Податковий блок», встановлено, що ТОВ "СОЛУРС» перебуває на загальній системі оподаткування. З моменту реєстрації (19.09.2024 року) звітність до податкових органів не подавало. В ЄРПН відсутні відображання інформації про придбання та реалізацію товарів, робіт/послуг.

З урахуванням зазначено вище, підтвердити походження шроту соєвого загальною вагою 9 461 тонн, фактурною вартістю 108 913 650 грн. не представляється можливим.

Наявний ризик здійснення ТОВ «СОЛУРС» експорту товарів, по сфальсифікованим документам, щодо їх походження, подальшого не відображення у податковій та фінансовій звітності придбання сировини, для виготовлення шроту, що в подальшому призведе до ненадходження до бюджету України податків у значних розмірах.

Також співробітниками відділу Управління аналізу інформації та управління ризиками Територіального управління БЕБ в Одеській області проведено дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «СОЛУРС» () на предмет здійснення експортних операцій та постачання експортованої продукції № 5/0/23.13-02-17-25 від 26.02.2025 року, за результатами якого встановлено, що в ході можливого подання посадовими особами ТОВ «СОЛУРС» () до митного контролю завідомо недостовірних даних, щодо походження сільськогосподарської продукції в порушення п. 44.1, п. 44.2, ст. 44, 46.2, ст. 46, п. п. 134.1.1, п.134.1, ст.134 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, посадовими особами ТОВ «СОЛУРС» () може призвести до не нарахування та несплати до державного бюджету податку на прибуток у загальній сумі 20 098 373 грн. у т.ч. за 1 квартал 2025 рік.

Разом з цим, встановлено, що ТОВ «СОЛУРС» () 11.02.2025 до митних органів митні декларації типу «ЕК 10 АА» № 25UA57U3, № 25UA58U2, № 25UA65U0 щодо вивезення за межі митної території України шроту соєвого загальною вагою 949 680 кг, який знаходяться в залізничних вагонах 95021952, 95474847, 95479010, 95126959, 95126934, 95902466, 95931861, 95946224, 95125183, 95126769, 95124723, 95931903, 58507419, 95125175.

Разом з цим, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ на території України введено правовий режим воєнного стану, строк дії якого продовжено.

У той же час усіма гілками державної влади, з метою захисту економічних інтересів держави в умовах воєнного стану, забезпечення наповнення державного бюджету, у тому числі для забезпечення обороноздатності держави, економічної та соціальної стабільності, недопущення зайвих витрат бюджету, надання допомоги незахищеним верствам населення, відновлення зруйнованої інфраструктури тощо, вживаються заходи щодо виявлення та припинення у тому числі фактів можливого умисного ухилення від сплати податків, легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, незаконного відшкодування податку на додану вартість та інших наявних незаконних дій.

Таким чином дії вказаних осіб є неприпустимими і призводять до втрат державного бюджету, порушення економічної та соціальної стабільності держави, несплати податків, які необхідні, у тому числі, для забезпечення потреб Збройних Сил України, що є вкрай важливим у період воєнного стану.

Так, 15.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 13.02.2025 проведено обшук залізничного вагону №95931903, в якому зберігається сільськогосподарська продукція та продукти її переробки ТОВ «СОЛУРС» (), ТОВ «Транспортно-експедиційна компанія «Горизонт»» (), ТОВ «Укрмаслотрейд» () за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Шепетівка, вул. Привокзальна, 27-А, у ході якого виявлено та вилучено:

1. Залізничний вагон № 95931903, в якому міститься сільськогосподарська продукція шрот соєвий, вагою 67 960 кг, яка належить ТОВ «СОЛУРС» ();

2. Сільськогосподарська продукція шрот соєвий, вагою 67 960 кг, яка належить експортеру ТОВ «СОЛУРС» ().

17.02.2025 постановою детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області залізничний вагон та сільгосппродукцію визнано речовими доказами.

Посилаючись на обставини, викладені в клопотанні прокурор звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Процесуальний керівник надав заяву в якій подане клопотання підтримав, просив задовольнити та у зв`язку із службовим завантаженням розглянути у його відсутності.

Представник ТОВ «СОЛУРС» адвокат ОСОБА_6 надав письмові заперечення, в яких зазначив, що відсутні достатні підстави для накладення арешту на вилучене майно, оскільки на теперішній час посадовим особам ТОВ «СОЛУРС» не пред`явлена підозра, сільськогосподарська продукція є продуктом, що швидко псується, а тому існує загроза знищення вказаної продукції, що є неприпустимим та призведе до значних матеріальних збитків власників, які на законних підставах здійснюють господарську діяльність, на протязі здійснення якої ТОВ «СОЛУРС» належним чином сплачує усі податки та обов`язкові платежі до державного бюджету. Крім того, в матеріалах клопотання відсутні розрахунки збитків щодо придбання, переробки, перевезення та експорту цієї сільськогосподарської продукції, та взагалі чи існують збитки та в чому вони полягають. Зауважив, що вантаж шроту соєвого, що належить експортеру ТОВ «СОЛУРС» вже оформлено на митниці та з боку митних органів питань щодо його походження та перевезення не виникало. Просив, клопотання про арешт залишити без задоволення, вилучене майно повернути власникам та розглянути у його відсутності.

Вивчивши матеріали клопотання та письмові заперечення представника власника майна, вважаю за необхідне в задоволенні клопотанні відмовити, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту та у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки арешту майна для інших осіб.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчий суддя звертає увагу, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, про що зазначено в ч. 11 ст. 170 КПК України, разом з тим доказів дійсності існування обставин, про які йдеться в ч. 11 ст. 170 КПК України, матеріали провадження не містять.

Крім того, ст. 131 КПК України визначено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Тобто, ч.3 ст.132 КПК України встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому, відповідно до вимог кримінального процесуального закону тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Також слідчий суддя враховує положення ст.41 Конституції України, якими встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Крім того, Конвенція про захист прав і основоположних свобод, яка є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав та складовою якого є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення, визначає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про арешт майна між тим не обґрунтовує необхідності накладення арешту на вилучене майно, яке належить третій особі.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено факт того, що вилучене майно містить на собі будь-які сліди злочину та може бути використано як доказ факту чи обставин кримінальної справи, а як наслідок наявність ризиків втрати встановленого у ході обшуку майна.

Доводи сторони обвинувачення, що експорт сільськогосподарської продукції ТОВ «СОЛУРС» відбувався по сфальсифікованим документам, щодо їх походження для подальшого не відображення у податковій та фінансовій звітності придбання сировини, для виготовлення шроту, що в подальшому призвело до ненадходження до бюджету України податків у значних розмірах, з врахуванням відсутності підозри посадовим особам підприємства, не є достатніми для застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Так, представник ТОВ «СОЛУРС» до письмових заперечень надав докази підтвердження легальності походження товару, фінансово-господарської діяльності власника майна, що наразі спростовують доводи сторони обвинувачення на яких ґрунтуються підстави для накладення арешту на майно.

Крім того, наразі, в матеріалах провадження відсутні відомості, розрахунки, аналітичні висновки, щодо спричиненої шкоди.

Тому, посилання сторони обвинувачення на той факт, що вилучене майно є речовим доказом є формальним, без жодних обґрунтувань.

Положення ухвали слідчого судді щодо повернення клопотання про накладення арешту прокурору для усунення недоліків наразі стороною обвинувачення не виконані, недоліки не усунуті.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не доведено відповідність вилученого під час обшуку залізничного вагону №95931903, майна до категорії речових доказів, й відповідно наявності підстав та мети для арешту такого майна, та в чому полягає необхідність в подальшому обмеженні прав власників майна.

Стороною обвинувачення не доведено, що останні мають будь-яке відношення до кримінального правопорушення, яке є предметом розслідуваного кримінального провадження.

Також, застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, передбачає спеціальний порядок зберігання швидкопсувного товару, із врахуванням його схоронності, потребує збереження його істотних ознак та властивостей що, може створювати несприятливі обставин для добросовісного власника майна, пов`язаних із зупиненням господарської діяльності товариства та приведення до значних збитків, тому застосування арешту на вищезазначене майно позбавить власника можливості здійснювати свої права на користування та розпорядження майном.

На підставі викладеного, враховуючи, що прокурором не обґрунтовано необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не усунуті недоліки зазначеній в ухвалі слідчого судді від 25.02.2025 року, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, у зв`язку із чим клопотання задоволенню не підлягає.

Наведені обставини, на переконання слідчого судді, є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000071 від 09.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст.212, ч.1 ст.364, ч.2 ст.205-1 КК України відмовити.

Майно, що було вилучено під час проведення обшуку 15.02.2025 року залізничного вагону №95931903, в якому зберігається сільськогосподарська продукція та продукти її переробки ТОВ «СОЛУРС» (), за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, м.Шепетівка, вул.Привокзальна, 27-А, а саме:

1. Залізничний вагон № 95931903, в якому міститься сільськогосподарська продукція шрот соєвий, вагою 67 960 кг, яка належить ТОВ «СОЛУРС» ();

2. Сільськогосподарську продукцію шрот соєвий, вагою 67 960 кг, яка належить експортеру ТОВ «СОЛУРС» ()

на підставі п.2 ч.1 ст.169 КПК України, повернути власникам майна.

Виконання ухвали покласти на уповноваженого детектива ТУ БЕБ в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1