ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/601/25 Справа № 183/8626/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , подану на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2024 року за ч.2 ст.309 КК України, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та обвинуваченим за ч.2 ст.309 КК України ОСОБА_9 ,

Оскаржуваним вироком місцевий суд, враховуючи заявлене прокурором клопотання та відсутність заперечень з боку ОСОБА_9 , затвердив укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначив ОСОБА_9 узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки і на підставі ст.75 КК України звільнив того від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців, із покладенням передбачених пп.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України процесуальних обов`язків.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить про скасування вироку суду через допущені судом істотні порушення вимог КПК та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і направлення матеріалів кримінального провадження на новий судовий розгляд у загальному порядку.

Зокрема, прокурор посилається на обставину залишеної поза увагою суду неправильної правової кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч.2 ст.309 КК України за умови сплати ОСОБА_9 штрафу, призначеному у якості кримінального покарання попереднім вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.04.24 року та, відповідно, відсутності у даному випадку передбаченою ч.2 ст.309 КК України кваліфікуючої ознаки «вчинене протягом року після засудження за цією статтею».

Під час апеляційного перегляду:

-прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 у повному обсязі викладених у ній доводів;

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, проаналізувавши доводи апеляційної скарги представника державного обвинувачення, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно із положеннями ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватись у будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Частиною 7 статті 474 КПК України передбачено обов`язок суду щодо перевірки угоди на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і зазначені підстави, у разі встановлення яких суд відмовляє в затвердженні угоди, а саме якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Крім того, зазначеною нормою передбачено, що у разі відмови в затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку.

Як слідує з роз`яснень, що містяться в п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення кримінального провадження на підставі угоди», за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Як убачається із змісту оскаржуваного вироку, суд затвердив угоду про визнання винуватості як таку, що відповідає вимогам КПК і вважав встановленим, що 15 липня 2024 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи біля лікарні на вулиці Центральна с-ща Губиниха Самарівського району Дніпропетровської області, побачив на узбіччі дороги сліп-пакет з двома сліп-пакетами з кристалічною речовиною бежевого кольору, яку визначив для себе як психотропну речовину метамфетамін.

Усвідомлюючи та передбачаючи, що вказаний сліп-пакет містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Реалізуюся свій злочинний умисел, 15 липня 2024 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , діючи умисно, будучи особою, засудженою 05 квітня 2024 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень, 21 травня 2024 року поставлений на облік до Новомосковського РВ філій Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області, та 30 травня 2024 року знятий з обліку з Новомосковського РВ філій Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області у зв`язку зі сплатою штрафу у повному обсязі, підняв із землі вказаний сліп-пакети з двома сліп-пакетами з психотропною речовиною, обіг якої обмежено метамфетамін невстановленою масою, але не менше 0,2106 г та 0,0707 г, після чого поклав його у правий карман свої шортів, тим самим останній незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін для особистого вживання без мети збуту. Після чого, зберігаючи при собі вказану психотропну речовину, попрямував у напрямку свого місця мешкання.

16 липня 2024 року о 17 годині 34 хвилин до чергової частини Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: Самарівський район, с-ще Губиниха, вул. Центральна, біля магазину Лідія, перебуває місцевий мешканець Андрій, у якого випав поліетиленовий пакет з можливим вмістом психотропних речовин.

16 липня 2024 року виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлений ОСОБА_9 та відповідно до ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» співробітники поліції підійшли до останнього з метою перевірки у нього документів та запитали, чи має при собі ОСОБА_9 заборонені предмети, на що останній у присутності двох понятих біля магазину «Лідія» по вул. Центральна у с-щі Губиниха Самарівського району Дніпропетровської області в період часу з 18 годин 31 хвилин до 18 годин 35 хвилин надав для огляду з карману шортів сліп-пакет з двома сліп- пакетами з кристалічною речовиною бежевого кольору масами 0,3499 г, 0,1233 г, які містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса метамфітаміну складає 0,2106 г, 0,0707 г, яку ОСОБА_9 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Суд також погодився із визначеною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_9 за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Разом з тим, матеріали кримінального провадження містять підтвердження обставини відбуття ОСОБА_9 покарання за попереднім вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року шляхом сплати ним призначеного штрафу у розмірі 17000 грн, у зв`язку із чим останній був знятий з обліку органом з питань пробації 30.05.24 року.

Отже, станом на момент вчиненням ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 КК України (15 липня 2024 року), той не мав судимостей, тому, яка слушно зауважує прокурор, відсутня кваліфікуюча ознака, передбачена ч.2 ст.309 КК України, - ті самі дії, вчинені протягом року після засудження за цією статтею».

Дії ОСОБА_9 у даному випадку слід було кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України і за тяжкістю це є кримінальний проступок, із іншим розміром і видом передбаченого санкцією покарання.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи цю обставину, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду на підставі п.1 ч.2 ст.407 КПК України для судового розгляду у загальному порядку, із направленням матеріалів кримінального провадження для судового розгляду у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити у повному обсязі.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та обвинуваченим за ч.2 ст.309 КК України ОСОБА_9 , скасувати із направленням матеріалів кримінального провадження для судового розгляду у загальному порядку.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4