Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2401/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/245/25
Категорія ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.1 ст.240-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000188 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2024 року, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Раківщина Коростенського району, Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

-за ч. 1 ст.263 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.240-1 КК України - на 2 (два) роки обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 307 КК України - на 9 (дев`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Остаточне покарання ОСОБА_8 призначено за правилами ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років без конфіскації майна.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 60581,78 грн. витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_8 запобіжний захід не застосовувався.

Початок строку відбування покарання вирішено обчислювати з моменту затримання ОСОБА_8 в порядку виконання вироку.

Питання про речові докази вирішено згідно до ст. 100 КПК України і у цій частині вирок у апеляційному порядку не оскаржується.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, обвинувачений ОСОБА_8 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи заборону вільного обігу вогнепальної зброї, в порушення Постанови ВРУ від 17.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», та Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ №576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими, чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів, зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 №622, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, усвідомлюючи, що вказані предмети вилучені з вільного обігу без відповідного на те дозволу, незаконно придбав у невстановленому слідством місці 12 патронів калібру 7x62 мм, однозарядний пістолет калібру 9 мм., корпус ручної гранати, після чого незаконно переніс та без передбаченого законом дозволу незаконно зберігав вказані предмети за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , до 07 год. 12 хв. 23.02.2022.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні, носінні вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

В той же час, ОСОБА_8 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин, особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах з порушенням вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 08 липня 1999 року зі змінами та доповненнями, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, перевезення, особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено-канабісу та психотропної речовини обіг якої обмежено-амфетаміну, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, усвідомлюючи, що вказані речовини заборонені та вилучені з вільного обігу та розповсюдження, незаконно придбав у невстановленому слідством місці 8299,554 грами особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, обіг якого заборонено та 0,0498 грами психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, після чого незаконно переніс вказані речовини за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , де продовжуючи свій злочинний умисел з метою подальшого збуту розфасував (помістив) психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін до двох полімерних ZІР-пакетів, тобто підготував вищевказану речовину до збуту та з метою подальшого збуту зберігав на території гаражного приміщення, яке розташоване на прилеглій території будинку за адресою: АДРЕСА_2 - місця проживання ОСОБА_8 .. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел розсфасував (помістив) особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс до полімерних ZІР-пакетів у кількості 284-штук, після чого помістив вказані полімерні ZІР-пакети у кількості 284-штук до спортивної дорожньої сумки та, з метою подальшого збуту, зберігав у підсобному приміщенні, яке знаходиться на другому поверсі приватного будинку, в якому проживає ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 . Цим самим, він підготував особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс до збуту наркозалежним особам та зберігав вказані речовини та засоби з метою збуту за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , до 07 год. 12 хв. 23.02.2022.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах та психотропних речовин ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 307 КК України.

ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на незаконне зберігання бурштину, в порушення вимог закону України від 18.11.1997 за №637/97-ВР «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контролю за операціями з ними», наказу Міністерства фінансів України від 04.11.2004 за №692 «Про затвердження Порядку обліку, зберігання і розпорядження дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням, що переходять у власність держави», в приміщенні домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , до 23.02.2022 незаконно зберігав бурштин, законність походження якого не підтверджується відповідними документами.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному зберіганні бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, ОСОБА_8 вчинив кримінальне - правопорушення, передбачене ч.1 ст.240-1 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Зазначає, що ОСОБА_8 свою вину в скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 240-1 КК України, визнав повністю. Однак, він не визнає вини за ст. 307 КК України та вважає, що його дії в цій частині обвинувачення необхідно кваліфікувати за ст. 309 КК України.

На думку сторони захисту сама по собі кількість вилученої у обвинуваченого наркотичної речовини та її розфасування не може бути підтвердженням висновку про умисел обвинуваченого на збут наркотичного засобу.

Звертає увагу на те, що будь-якої контрольної закупки, на підставі якої можна було б стверджувати, що обвинувачений здійснював збут наркотичних засобів, органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не здійснено.

Жоден із допитаних під час судового засідання свідків не підтвердив факт вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, тобто вчинення дій, спрямованих на збут наркотичних речовин. А свідки сторони обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 фактично спростували обставини, викладені в обвинувальному акті щодо злочинного умислу спрямованого на збут наркотичних засобів.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що розфасування наркотичного засобу здійснено у великі пакети з нерівномірною масою. Найлегший пакет вагою 23,091 г. Найважчий - 32,077 г. Не має жодного пакету, маса якого була б ідентичною до маси іншого пакету. На думку апелянта, розмір пакетів та їх різна вага вказує на те, що розфасування не здійснювалося з метою збуту.

Зазначає, що суд поверхнево розглянув справу, дав неправильну оцінку здобутим доказам та в основу вироку поклав припущення, внаслідок чого ухвалив рішення, що суперечить дійсним обставинам справи.

Обвинувачений ОСОБА_8 був завчасно повідомлений про розгляд апеляційної скарги захисника, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення повістки 15.01.2025 р., розпискою ОСОБА_8 від 20.02.2025 р. про вручення йому повістки на виконання доручення суду. Однак, обвинувачений ОСОБА_8 до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду через неможливість явки до суду не заявляв, доказів поважності неявки суду не надавав, а тому враховуючи, що обвинувачений впродовж тривалого часу не цікавиться долею апеляційної скарги, до суду не з`являється, участь його не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 в незаконному придбанні, зберіганні, носінні вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, а саме за ч.1 ст.263 КК України; в незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах та психотропних речовин, а саме за ч.3 ст.307 КК України, в незаконному зберіганні бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, а саме за ч.1 ст.240-1 КК України, обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 не оспорюються фактичні обставин справи та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст.263, ч.1 ст.240-1 КК України, а тому апеляційним судом вони не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги про недоведеність обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 307 КК України та необхідності перекваліфікації дії на ст. 309 КК України то суд апеляційної інстанції з такими доводами погодитися не може з наступних підстав.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 , в суді першої інстанції не визнав вину за ч.3 ст.307 КК України, а пояснив, що сам вживає наркотичні засоби, а розфасував їх для зручності для власного вживання та виготовлення екстракту для власного вживання, оскільки хворіє.

Пояснив, що амфетамін не продавав, а вживав для комбінації, щоб було більше сил, щоб працювати, приймав в маленьких дозах. Пояснював, що нічого нікому не постачав, не продавав.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, суд першої інстанції безпосередньо дослідивши докази, навівши їх у вироку спростував вказані показання обвинуваченого та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Так, свідок ОСОБА_12 , пояснила, що є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_8 , їй відомо, що він літом в себе на подвір`ї вирощував «травку», вживав її в своїх цілях, скручував сигарети і курив.

Свідок ОСОБА_13 , пояснив, що при обшуку, який проводився в м.Овручі в мікрорайоні Царське село, був свідком. При обшуку в приватному будинку знайшли середнього розміру дві чи три дорожні сумки з зеленою речовиною, скільки точно не пам`ятає. Речовина була зеленого кольору рослинного походження.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що був присутнім при проведенні обшуку в м.Овручі, в районі Царське село в 2022 році. З ранку цього дня перебував на роботі, працівники правоохоронних органів прийшли і попросили бути свідком. Вони зайшли в домогосподарство знайшли "бульбулятор", речовину рослинного походження.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що працює на оперативній посаді в Коростенському районному відділі управління Служби Безпеки України в Житомирській області, був учасником при проведенні обшуку у обвинуваченого 23.02.2022 року. Під час обшуку на першому поверсі було виявлено набої, корпус гранати та розібраний пістолет, наркотичні засобі порошкового вигляду, схожі на амфетамін, каміння, схоже на каміння бурштину, на другому поверсі було виявлено рюкзак та сумка, в яких було розфасовано, наркотичні засоби рослинного походження, подрібнені.

Згідно протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 від 23.02.2022 року ОСОБА_8 добровільно видав речовину рослинного походження, засоби для вживання наркотичних засобів, вказав та видав порошкоподібну речовину білого кольору;

Згідно висновку експерта №СЕ-19/106-22/2129-НЗПРАП від 25.05.2023 року надана на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору, яка була виявлена та вилучена 23.02.2022 року під час проведення обшуку домоволодіння по АДРЕСА_2 , є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину відповідно становить: 8299,544 г.;

Згідно висновку експерта №СЕ-19/106-22/2128-НЗПРАП від 20.04.2022 року та ілюстративною таблицею до нього, вбачається, що надані на експертизу порошкоподібні речовини білого кольору у двох поліетиленових зіп-пакетах, які були виявлені та вилучені 23.02.2022 року під час проведення обшуку домоволодіння по АДРЕСА_2 , містять психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін. Маса амфетаміну становить: 0,0414 г., 0,0084 г.;

Розмежування складів кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307 та 309 КК України, відбувається за їх суб`єктивною стороною, обов`язковою ознакою якої є відповідно наявність або відсутність мети збуту.

Вказівка у ст. 309 КК України на вчинення діяння без мети збуту означає, що винна особа, яка незаконно виробляє, виготовляє, придбає, зберігає, перевозить чи пересилає наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, не має на меті здійснити їх відчуження, а вчиняє вказані дії у власних інтересах.

Водночас вчинення таких дій з метою збуту (відчуження) обумовлює їх кваліфікацію за ст. 307 КК України. При цьому про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість з особою про придбання цих засобів чи речовин, так і інші обставини, зокрема великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, поведінка суб`єкта злочину; те, що сама особа наркотичних засобів або психотропних речовин не вживає, але виготовляє та зберігає їх.

При цьому, якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то у такому разі повинні бути досліджені обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, у тому числі, чи залежало від її волі те, який розмір речовини опиниться у володінні, та її розфасування.

Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то в такому випадку може мати місце умисел на збут.

Отже, для вирішення питання про кваліфікацію дій особи за ст. 309 чи 307 КК України, зокрема щодо відсутності чи наявності мети на збут, суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини справи, які стосуються характеристики мотивів, намірів особи при здійсненні нею дій, що становлять об`єктивну сторону цих складів кримінальних правопорушень.

Суд першої інстанції, спростовуючи доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_8 мети на збут наркотичних та психотропних засобів, належним чином оцінив обставини справи, наявні докази та дійшов правильного висновку, що поведінка обвинуваченого, спосіб упакування та розфасування наркотичних та психотропних засобів у великій кількості (284 згортків, приблизно однакової ваги для зручності їх реалізації) і особливо великий розмір вилучених наркотичних засобів, об`єктивно вказують на значне перевищення потреби ОСОБА_8 у власному вживанні та свідчать про наявність умислу на збут цих засобів.

Колегія суддів вважає неспроможною версію захисту, що обвинувачений наркотичний засіб вирощував і вживав для особистого лікування. При цьому, враховує, що полімерні ZIP пакети у кількості 284 штук були поміщені до спортивної дорожньої сумки, що дозволяє транспортувати велику кількість наркотичного засобу у інші місця, що цілісність пакування порушена не була, згортки були повністю ізольовані один від одного, що узгоджується з висновками експертиз.

Загальна вага виявленої і вилученої працівниками поліції наркотичного засобу канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 8299,554 грам. Такий об`єм наркотичних засобів, об`єктивно перевищує потреби особи у вживанні зазначеної речовини та свідчить про умисел обвинуваченого на збут.

Ці висновки підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні й безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, оціненими відповідно до ст. 94 КПК України з точки зору їхньої належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності для прийняття рішення.

Будь-яких сумнівів в допустимості, належності, достовірності доказів, які суд поклав в обґрунтування своїх висновків колегія суддів не вбачає, усі вони були безпосередньо з дотриманням вимог процесуального закону досліджені у судовому засіданні і їм була надана достатня оцінка у вироку, а тому відповідні доводи захисника ОСОБА_6 , зазначені в його апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними.

З огляду на викладене, версію про те, що обвинувачений ОСОБА_8 виявлений наркотичний засіб зберігав для власного вживання, колегія суддів розцінює як спосіб захисту від пред`явленого йому органом досудового розслідування обвинувачення, з метою зменшення кримінальної відповідальності та покарання за вчинене, оскільки кількість вилучених наркотичних засобів явно перевищує потреби обвинуваченого у власному вживанні.

Доводи апелянта, що свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 фактично спростували обставини, викладені в обвинувальному акті щодо злочинного умислу спрямованого на збут наркотичних засобів є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 жодних обставин, які мають відношення до кримінального провадження не повідомляли, а свідок ОСОБА_9 є співмешканкою обвинуваченого, яка зацікавлена в тому щоб обвинувачений не поніс суворого покарання, а тому замовчувала певні обставини, які стосувалися збуту наркотичних засобів.

Апеляційний суд також вважає, що вказані докази не суперечать критерію доведення вини особи «поза розумним сумнівом», згідно якого передбачається доведення стороною обвинувачення перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів того, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні злочину, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Покарання ОСОБА_8 призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.

Судом першої інстанції було враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.240-1, ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, КК України, які є нетяжким, тяжким та особливо тяжким злочинами, обставини вчинених кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, на спеціалізованих обліках не перебуває, не працює, має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: