Справа № 172/2243/24
Провадження № 1-кп/172/203/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Філіппова Є.Є. за участі секретаря судового засідання Лук`яненко О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні в сел. Васильківка за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000055 від 20.09.2024 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в сел. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, освіта середня, офіційно не працюючий, інвалід другої групи, на утриманні нікого не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року ОСОБА_1 визначено обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з 07 травня 2015 року і до досягнення нею 18 річного віку, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після чого, 03.05.2022 року Васильківським районним судом ухвалено рішення про збільшення розміру аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Однак, ОСОБА_1 , знаючи про свій обов`язок щодо сплати аліментів, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ігноруючи рішення суду та злісно ухиляючись від його виконання у період часу з 07 травня 2015 до жовтня 2022 року, а також з лютого 2023 року по серпень 2024 року не сплачував аліменти, внаслідок чого порушив та продовжує порушувати право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

20.07.2022 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області винесено постанову про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та притягнено його до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Після чого, ОСОБА_1 у період січня по лютий 2023 року відпрацьовував суспільно корисні роботи, за що, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків було нараховано суму доходів.

Так, у період часу з 01 лютого 2023 року до 20 вересня 2024 року ОСОБА_1 , працюючи неофіційно, з доходів гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачував, будь-якої іншої допомоги дитині не надавав, тобто злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Також, ОСОБА_1 , у Васильківському відділу Синельниківської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості у період часу з 01 лютого 2023 року до 20 вересня 2024 року на обліку не перебував та не звертався до вказаної установи за допомогою у працевлаштуванні, що свідчить про небажання офіційно працевлаштуватися та сплачувати аліменти на дитину. На попереджувальні листи державної виконавчої служби від 22.11.2017, 22.05.2018, 01.07.2022, 28.11.2022, 26.07.2024 року про необхідність погашення заборгованості не реагував.

В результаті чого у ОСОБА_1 у період часу з 01 лютого 2023 року по серпень 2024 року, утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 66 тисяч 922 гривні 75 копійок (шістдесят шість тисяч дев`ятсот двадцять дві гривні сімдесят п`ять копійок), що сукупно складає суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора Слончака М.В. про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані: письмова заява ОСОБА_1 , складена в присутності його захисника Дубовика А.О., щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; письмові заяви потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілих, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_1 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, на утриманні нікого не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_1 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний пербував у сімейних відносинах.

З урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, викладених обставин по справі, особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_1 покарання у виді громадських робіт.

Витрати на проведення судових експертиз, речові докази у справі відсутні. Цивільний позов не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374, 381-382, 394 КПК України,-

У Х В А Л И В

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Є.Є.Філіппов