Справа № 991/2364/23
Провадження 1-кп/991/135/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

захисників ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ,

представників цивільних відповідачів - адвокатів ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 ,

представників юридичних осіб, щодо яких вирішується питання про визнання їх потерпілими - адвокатів ОСОБА_38 , ОСОБА_39 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду матеріали кримінальних проваджень № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_40 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Києві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України,

ОСОБА_41 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Слов`янськ, Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ,

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Донецьк, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_7 ,

ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Годунівка, Яготинського району, Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_9 ,

ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_10 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України,

ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Києві, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_11 ,

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_12 ,

ОСОБА_13 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 у місті Свердловськ Луганської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_13 ,

ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у селі Бортники Фастівського району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_14 ,

ОСОБА_16 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 у місті Києві, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_15 ,

ОСОБА_18 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_10 у місті Енергодарі Запорізької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_16 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

установив:

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває об`єднана справа № 991/2364/23 за матеріалами кримінальних проваджень № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року.

16 березня 2023 року засобами поштового зв`язку до Вищого антикорупційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_42 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_43 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, з додатками: реєстром матеріалів досудового розслідування; цивільним позовом з додатками; розписками підозрюваних та їх захисників про отримання копій обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову; доказами направлення підозрюваним та їх захисникам копій обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову; доказами направлення цивільним відповідачам копій цивільного позову (т. а.с. 1-231, т. 2 а.с. 1-114).

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 грудня 2023 року скасовано ухвалу Вищого антикорупційного суду від 09 жовтня 2023 року в частині закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України та скасування арештів майна. Призначено новий розгляд в суді першої інстанції (т. 27 а.с. 223-233).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 січня 2024 року для розгляду кримінального провадження визначено колегію суддів Вищого антикорупційного суду у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_44 та ОСОБА_3 (т. 28 а.с. 8).

Ухвалою суду від 05 січня 2024 року у цьому кримінальному провадженні призначене відкрите підготовче судове засідання (т. 28 а.с. 10-11).

02 січня 2024 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_42 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_43 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_45 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_46 та ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, з додатками: реєстром матеріалів досудового розслідування; цивільним позовом з додатками; розписками підозрюваних та їх захисників про отримання копій обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову; доказами направлення підозрюваним та їх захисникам копій обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову; доказами направлення цивільним відповідачам копій цивільного позову (т. 30 а.с. 1-283, т. 31 а.с. 1- 173).

Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року матеріали кримінального провадження № 000276 від 22 вересня 2022 року об`єднані з матеріалами кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року. Об`єднаному провадженню присвоєно номер справи 991/2364/23 (т. 29 а.с. 205-210).

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувальних актів у відкритому судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження та представників цивільних відповідачів. Зазначив, що зміст та форма обвинувальних актів відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України; кримінальні провадження підсудні Вищому антикорупційному суду. Вважав можливим звернутись до органів пробації з дорученням щодо складання досудової доповіді стосовно обвинувачених. Клопотання про виклик свідків подаватиме до суду на відповідній стадії судового провадження.

09 квітня 2025 року прокурором подано до суду письмові пояснення його позиції щодо скарг, заперечень та клопотань захисників, поданих до суду відповідно до ст. 315 КПК України.

Захисники ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , з думкою яких погодились обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , висловили свої позиції щодо питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, які зводяться до того, що: (1) судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні; (2) за участі прокурора, обвинувачених, захисників та представників цивільних відповідачів; (3) щодо звернення до органів пробації для складання досудової доповіді поклались на розсуд суду. Повідомили, що документи, які характеризують обвинувачених, надаватимуть самостійно; (4) підтримали подані ними до суду заяви, заперечення, клопотання та скарги.

Обвинувачений ОСОБА_18 зазначив, що окремі клопотання, скарги заперечення на ухвали слідчих суддів у нього відсутні. Вважає, що судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні. Щодо вирішення питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, та необхідності складання досудової доповіді поклався на розсуд суду.

Представники цивільних відповідачів - адвокати ОСОБА_33 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_36 , ОСОБА_49 вважали, що (1) судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні; (2) за участі прокурора, обвинувачених, захисників та представників цивільних відповідачів; (3) підтримали подані ними до суду відзиви та клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувальних актів з додатками, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Щодо підстав, зазначених у ч. 3 ст. 314 КПК України, та прийнятих рішень.

Угод про визнання винуватості у порядку ст. 468-475 КПК України у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року до суду не надходило.

Ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 08 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотань сторони захисту про закриття кримінальних проваджень № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року на підставі п. 9- 1, 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а також у зв`язку з порушенням стороною обвинувачення принципу «ne bis in idem» (заборона притягувати двічі до кримінальної відповідальності), закріпленому у ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 61 Конституції України та ст. 19 КПК України (т. 46 а.с. 173-195).

19 квітня 2024 року ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду задоволено клопотання обвинувачених ОСОБА_45 та ОСОБА_46 та звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку зі закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 0000276 від 22 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_45 та ОСОБА_46 за ч. 2 ст. 367 КК України закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності. Цивільний позов в частині вимог до ОСОБА_45 та ОСОБА_46 залишено без розгляду (т. 33 а.с. 144-149).

У судовому засіданні 10 травня 2024 року обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та 12 липня 2024 року обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 роз`яснено норми ст. 49 КК України, ст. 285- 286 КПК України щодо наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі закінченням строків давності. Обвинувачені не виявили бажання заявити клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності з таких підстав, тому щодо них судове провадження проводиться у повному обсязі в загальному порядку (т. 33 а.с. 230-245, т. 35 а.с. 180-191).

Інших підстав для закриття кримінального провадження судом не встановлено.

Ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 06 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотань захисників про повернення обвинувальних актів у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року та кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року (т. 68 а.с. 132 - 159).

Ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 10 травня 2024 року відмовлено у задоволені клопотань обвинуваченого ОСОБА_18 та захисника обвинуваченої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_29 про направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року, в частині щодо цих обвинувачених, до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду для визначення підсудності (т. 34 а.с. 5-9).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Так, з огляду на відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд дійшов висновку про можливість призначення судового розгляду у об`єднаній справі № 991/2364/23 за матеріалами кримінальних проваджень № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року на підставі обвинувальних актів.

Щодо складання досудової доповіді.

Враховуючи норми ч. 5 ст. 314, ч. 2 ст. 314-1 КПК України, згідно з якими вирішення питання під час підготовчого судового засідання щодо необхідності складення досудової доповіді є правом суду, яке обмежується винятковими випадками (коли складання такої доповіді є обов`язковим), з огляду на обставини справи та позицію учасників судового провадження, які не наполягали на зверненні до органів пробації, необхідність у складанні досудової доповіді щодо обвинувачених відсутня.

Вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.

Щодо дати та місця проведення судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд визначає дату та місце проведення судового розгляду.

Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення (ч. 2 ст. 316 КПК України).

Колегія суддів врахувала вимоги клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_25 від 13 березня 2025 року та вирішила їх у порядку поточної організації судових засідань шляхом забезпечення належних умов реалізації процесуальних прав учасниками провадження (т. 83 а.с. 9-11, т.85 а.с. 56, 154).

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за можливе призначити судовий розгляд у об`єднаній справі № 991/2364/23 за матеріалами кримінальних проваджень № 000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року на 18 квітня 2025 року об 11 годині 00 хвилин у залі судових засідань № 4 у приміщенні Вищого антикорупційного суду, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 42 А.

Щодо гласності судового розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд з`ясовує у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд.

Від учасників судового провадження клопотань про здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні не надходило.

Також судом не встановлені обставини, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, які могли б бути підставою для ухвалення рішення про здійснення судового розгляду у закритому судовому засіданні.

Тому, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, колегія суддів дійшла висновку про здійснення судового розгляду у відкритому судовому засіданні із забезпеченням повного його фіксування за допомогою технічних засобів.

Щодо складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Згідно з ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Відповідно до матеріалів справи учасниками кримінальних проваджень № 000209 від 24 березня 2017 року та № 0000726 від 22 вересня 2022 року є: прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, обвинувачені, їх захисники та представники цивільних відповідачів.

Щодо визнання юридичних осіб потерпілими.

27 березня 2023 року представником АТ «Нікопольський завод феросплавів» та АТ «Запорізькій завод феросплавів» - адвокатом ОСОБА_50 подано до суду заяву про залучення цих юридичних осіб до кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року як потерпілих.

В обґрунтування заяви послався на те, що на підставі заяв товариств, поданих в порядку ст. 55 КПК України, АТ «Нікопольський завод феросплавів» та АТ «Запорізькій завод феросплавів» (надалі - АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ», разом - товариства) були залучені як потерпілі у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, про що товариствам повідомлено листами ГПУ від 10 грудня 2018 року № 06-18042-17 та вручено пам`ятки про процесуальні права та обов`язки.

01 жовтня 2019 року представником потерпілих подано цивільні позови у цьому кримінальному провадженні про стягнення збитків, які завдані завищенням вартості електроенергії за період з травня 2016 року по грудень 2017 року.

22 вересня 2022 року прокурором ОСОБА_7 , всупереч прийнятим раніше рішенням та встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, винесено постанову про відмову у визнанні АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» потерпілими у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року представниками потерпілих АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» були зібрані докази, які підтверджують необґрунтованість застосування формули ціноутворення на вугілля в Україні та встановлюють наявність збитків, спричинених внаслідок її застосування. Зокрема, що стосується АТ «НЗФ» долучено, у тому числі: висновок експертного економічного дослідження від 23 вересня 2019 року № 1031/35001 про визначення розміру збитків; висновок спеціаліста (аудитора) від 12 січня 2021 року вих. № 12/01-2021-ТП_2 щодо операцій з придбання електроенергії АТ «НЗФ» за період з 01 червня 2016 року по 30 червня 2019 року; висновок експерта від 18 червня 2021 року № 05-21 за результатами проведення судово-економічної експертизи. Також щодо АТ «ЗФЗ» долучені: висновки експертних економічних досліджень від 08 жовтня 2019 року № 1031/36901 та № 1031/36801 про визначення розміру збитків; висновок спеціаліста (аудитора) від 12 січня 2021 року вих. № 12/01-2021-ТП_1 щодо операцій з придбання електроенергії АТ «ЗФЗ» за період з 01 травня 2016 року по 30 червня 2019 року; висновок експерта від 02 серпня 2021 року за результатами проведення судово-економічної експертизи.

Товариства є споживачами електроенергії, тому згідно з висновками експертів за період з травня 2016 року по грудень 2017 року внаслідок придбання АТ «НЗФ» електричної енергії за договором про постачання електричної енергії від 20 листопада 2006 року № 163/1/5526 товариству завдано збитків у розмірі - 355 643 095,93 грн; а АТ «ЗФЗ» внаслідок придбання електричної енергії за договорами про постачання електричної енергії від 30 жовтня 2012 року № 9013/02 завдано збитків у розмірі 54 618 894,01 грн, від 20 листопада 2006 року № 3 - у розмірі 156 063 622,12 грн.

Адвокат зазначив, що використання електроенергії у чималій кількості є невід`ємною частиною виробничого процесу АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ», а витрати на оплату за спожиту електроенергію складають значну частину видатків цих товариств.

Тому представник не погоджується з висновком, зробленим в ухвалі від 21 вересня 2022 року колегією суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду про те, що хоча у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року і завдано АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» майнової шкоди, однак цього недостатньо для набуття статусу потерпілих.

Посилаючись на ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 7, 16 КПК України, зазначає, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішити суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Так, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його вчиненні, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вирішуються судом при ухвалені вироку, тобто на стадії судового провадження.

Представник вважає, що за таких обставин лише суд може поновити порушені права АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ», залучивши їх до судового розгляду як потерпілих (т. 3 а.с. 78-233, т. 4 а.с. 1- 31).

У судовому засіданні представники юридичних осіб, щодо яких вирішується питання про визнання їх потерпілими - адвокати ОСОБА_51 та ОСОБА_52 підтримали заяву про визнання АТ «ЗФЗ» та АТ «НЗФ» потерпілими у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року.

Прокурор просив відмовити у задоволенні заяви представника АТ «ЗФЗ» та АТ «НЗФ» про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні.

Захисник обвинувачених ОСОБА_43 , ОСОБА_42 - адвокат ОСОБА_27 підтримала у судовому засіданні заперечення на заяву про залучення юридичних осіб до кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року як потерпілих, подані нею 13 квітня 2023 року. Захисник зазначила, що представник товариств у своїй заяві ніби оскаржує рішення Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 21 вересня 2022 року. Представником не наведені належні мотиви з посиланням на норми закону, які давали б підстави визнати товариства потерпілими. 22 вересня 2022 року прокурором ОСОБА_7 прийнято постанову про відмову у визнанні АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» потерпілими, зокрема через те, що дослідивши та оцінивши докази у кримінальному провадженні встановлено, що матеріальної шкоди (збитків) внаслідок вчинення інкримінованих підозрюваним особам кримінальних правопорушень завдано не виключно окремим фізичним та юридичним особам, а державним та громадським інтересам в цілому, зокрема у виді безпідставно сплачених усіма споживачами електричної енергії грошових коштів. Ця постанова прокурора оскаржувалась представником товариств у порядку, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України. 31 жовтня 2022 року слідчим суддею Вищого антикорупційного суду відмовлено у задоволені скарги представника товариств. Тобто, АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» вже був використаний механізм щодо визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні, передбачений ст. 55 КПК України. Інших можливостей залучення товариств до кримінального провадження як потерпілих кримінальним процесуальним законом не передбачено. Захисник ОСОБА_27 , цитуючи окремі висновки з ухвали колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 21 вересня 2022 року, погоджується з ними, та наполягала на тому, що підстави для визнання товариства потерпілими відсутні (т. 10 а.с. 126-151).

Також, 13 квітня 2023 року, захисник обвинуваченого ОСОБА_42 - адвокат ОСОБА_22 подала заперечення на заяву про залучення юридичних осіб як потерпілих. Зазначила, що заява представника АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» не містить належного обґрунтування необхідності визнання юридичних осіб потерпілими у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року. На її думку, звернення з такою заявою є нічим іншим як зловживанням правом доступу до правосуддя та проявом незгоди з рішеннями правоохоронних органів та суду. Підстави для визнання товариства потерпілими у кримінальному провадженні перевірялись старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні та неодноразово були предметами судового розгляду на стадії досудового розслідування. Окрім цього, зі змісту обвинувального акта обвинуваченим не інкримінується вчинення дій, що призвели до економічно необґрунтованого та не підтвердженого фактичними витратами збільшення ціни придбання електроенергії ДП «Енергоринок» у енергогенеруючих компаній. В обвинувальному акті відсутнє і посилання на дії обвинувачених (цивільних відповідачів) стосовно АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ», які складали б об`єктивну сторону злочину, передбаченого ст. 364 КК України. Обвинувальний акт не містить відомостей і про те, що товариства є потерпілими чи особами, яким заподіяна майнова шкода, а отже відсутні підстави для задоволення заяви АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» (т. 10 а.с. 152-225).

У судовому засіданні захисник ОСОБА_22 підтримала ці заперечення.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокатом ОСОБА_30 17 квітня 2023 року та 13 березня 2025 року подано до суду заперечення на заяву про залучення юридичних осіб як потерпілих до кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року.

У судовому засіданні захисник просив враховувати та підтримав заперечення від 13 березня 2025 року.

На думку захисника, викладені у заяві факти та обставини, враховуючи положення ч. 3 ст. 314, ст. 315 КПК України, не можуть бути предметом дослідження судом під час підготовчого судового засідання. Звернув увагу, що в обвинувальному акті відсутні відомості про потерпілого та про конкретних споживачів, яким, за версією сторони обвинувачення, кримінальним правопорушенням спричинено шкоду, у тому числі про належність до їх числа АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ». На переконання захисника, суд позбавлений можливості самостійно визначити потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки за таких умов суд вийде за межі висунутого обвинувачення. Питання про залучення цих товариств у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року як потерпілих вже було вирішено на стадії досудового розслідування, а саме оскаржено до слідчого судді постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілими. Тобто, представником товариств вже було реалізовано правовий механізм набуття статусу потерпілих у кримінальному провадженні. Також захисник посилається на висновки Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, викладені в ухвалі від 21 вересня 2022 року у справі № 991/3849/21, а також на те, що за результатами проведених за клопотаннями сторони захисту експертиз не вбачається понесення матеріальних втрат (збитків) АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ». Тобто наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, у тому числі висновками експертів, встановлено відсутність факту завдання шкоди АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» в період дії формули «Роттердам плюс» (т. 11 а.с. 16-183, т. 82 а.с. 148-232).

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_17 - адвокат ОСОБА_28 підтримав письмові заперечення на заяву про залучення юридичних осіб як потерпілих, які надійшли до суду 18 квітня 2023 року. Зазначив, що заява не може бути задоволена, оскільки у межах кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року не розслідувались обставини щодо завдання АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» шкоди (збитків). Цю обставину підтвердила і Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 21 вересня 2022 року у справі № 991/3849/21 та прокурор у постанові від 22 вересня 2022 року, якою відмовив у визнанні АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» потерпілими у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року. Ця постанова прокурора оскаржувалась представником юридичних осіб до слідчого судді, водночас у задоволені скарги - відмовлено. На переконання захисника, чергове звернення представника товариств із заявою про визнання АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» потерпілими є проявом незгоди зі зробленими в судовому рішенні від 21 вересня 2022 року висновками. Додатково звернув увагу, що при розгляді судової справи № 991/3849/21 адвокатом ОСОБА_50 надано ордер від 02 серпня 2021 року, згідно з яким у нього відсутні повноваження на представництво інтересів АТ «НЗФ» у Вищому антикорупційному суді, а тому заява взагалі не підлягає розгляду, оскільки подана неуповноваженою особою (т. 11 а.с. 194-220).

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 підтримали позицію своїх захисників.

Обвинувачений ОСОБА_18 зазначив, що потерпілих у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року не може бути, оскільки споживачам не завдана шкода, так як у 2017-2019 роках не існувало роздрібного ринку.

Інші учасники судового провадження також заперечували щодо задоволення цієї заяви з аналогічних підстав.

Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

За матеріалами справи встановлено, що 15 листопада 2018 року головою правління АТ «ЗФЗ» ОСОБА_53 подано заступнику Генерального прокурора України - керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_54 заяву про залучення товариства як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 3 а.с. 168-171).

20 листопада 2018 року головою правління, генеральним директором АТ «НЗФ» ОСОБА_55 подано заступнику Генерального прокурора України - керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_54 заяву про залучення товариства як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 3 а.с. 92-93).

10 грудня 2018 року представнику АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» ОСОБА_56 вручено пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого і у цей же день начальником п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_57 листами № 06- 18042-17 повідомлено головам правління АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» про залучення товариств як потерпілих відповідно до ст. 55 КПК України у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 3 а.с. 86-88, 172-175).

23 вересня 2019 року судовим експертом на запит адвоката проведено експертно - економічне дослідження та складено висновок № 1031/35001, згідно з яким, зокрема встановлено, що розмір збитків ПАТ «НЗФ» внаслідок придбання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії від 20 листопада 2006 року № 163/1/5526 за період з травня 2016 року по грудень 2017 року за завищеною ціною складає 355 643 095,93 грн (без ПДВ) за умови, що прогнозована оптова ринкова ціна електроенергії була відповідно завищена (т. 3 а.с. 149-167).

08 жовтня 2019 року судовим експертом на запит адвоката проведені експертно -економічні дослідження та складені висновки № 1031/36801 та № 36901, згідно з якими, у тому числі встановлено, що розмір збитків ПАТ «ЗФЗ» внаслідок придбання електричної енергії за договором від 30 жовтня 2002 року № 9013/02 за період з червня по грудень 2017 року за завищеною ціною складає 54 618 894,01 грн (без ПДВ) за умови, що прогнозована оптова ринкова ціна електроенергії, внаслідок завищення ціни закупівлі електроенергії за ціновими заявками, була відповідно завищена, та за договором про постачання електричної енергії від 01 листопада 2012 року № 3 за період з травня 2016 року по травень 2017 року за завищеною ціною - складає 156 063 622,12 грн (без ПДВ) за умови, що прогнозована оптова ринкова ціна електроенергії була відповідно завищена (т. 3 а.с. 183-217).

Встановлено, що 20 листопада 2019 року старшим детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_58 повідомлено товариствам, що позовна заява АТ «НЗФ» від 01 жовтня 2019 року № 25/10-19 та позовна заява АТ «ЗФЗ» від 10 жовтня 2019 року № 28/10-19, подані у порядку ст. 128 КПК України, долучені до матеріалів кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 3 а.с. 141-149, 175- 182).

12 січня 2021 року директором ТОВ «Аудиторська компанія «Міжнародна правова безпека» виконано дослідження операцій з придбання електричної енергії АТ «НЗФ» за період з 01 червня 2016 року по 30 червня 2019 року, за результатами якого складено висновок спеціаліста № 12/01-2021-ТП_2, згідно з яким розрахункова сума завищення витрат АТ «НЗФ» на придбання електричної енергії за договорами від 20 листопада 2006 року № 163/1/5526 та від 21 грудня 2018 року № 15970/01 становить 699 379 943,19 грн, без ПДВ, за умови, що прогнозована оптова ринкова ціна електроенергії була відповідно завищена. Також, виконано дослідження операцій з придбання електричної енергії АТ «ЗФЗ» за період з 01 травня 2016 року по 30 червня 2019 року, за результатом якого складено висновок спеціаліста № 12/01-2021-ТП_1, згідно з яким розрахункова сума завищення витрат АТ «ЗФЗ» на придбання електричної енергії за договорами від 01 листопада 2012 року № 3 та від 30 жовтня 2012 року № 9013/02 складає 396 571 739,06 грн (без ПДВ), за умови, що прогнозована оптова ринкова ціна електроенергії була відповідно завищена (т. 3 а.с. 123-140, 218-233).

18 червня 2021 року за клопотанням представника АТ «НЗФ» судовим експертом проведено судово-економічну експертизу, згідно з якою, зокрема встановлено, що розмір збитків АТ «НЗФ» на придбання електричної енергії за період з 01 травня 2016 року по 30 червня 2019 року за договорами від 20 листопада 2006 року № 163/1/5526 та від 21 грудня 2018 року № 15970/01 становить 699 379 943,19 грн, без ПДВ, за умови, що прогнозована оптова ринкова ціна електроенергії була відповідно завищена (т. 3 а.с. 94-122).

02 серпня 2021 року за клопотанням представника АТ «ЗФЗ» судовим експертом проведено судово-економічну експертизу, згідно з якою, зокрема встановлено, що розмір збитків АТ «ЗФЗ» на придбання електричної енергії за період з 01 травня 2016 року по 30 червня 2019 року за договорами від 01 листопада 2012 року № 3 та від 30 жовтня 2012 року № 9013/02 складає 396 571 739,06 грн (без ПДВ) за умови, що прогнозована оптова ринкова ціна електроенергії була відповідно завищена (т. 4 а.с. 1-31).

Окрім цього, відповідно до висновків експертів, які надані стороною захисту до заперечень, встановлено, що:

Відповідно до висновку судового експерта ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» № 74/20 від 03 серпня 2020 року, наданого на запит захисника ОСОБА_30 , не вбачається понесення покупцями електричної енергії АТ «НЗФ» (споживачем) матеріальних втрат (збитків) в розмірі 1 881 640 011 грн з ПДВ та АТ «ЗФЗ» (споживачем) матеріальних втрат (збитків) в розмірі 924,45 млн грн з ПДВ в період з травня 2016 року по жовтень 2018 року в результаті запровадження Постанови НКРЕКП «Про затвердження Порядку формулювання прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії» від 03 березня 2016 року № 289 та відповідних постанов до неї (т. 82 а.с. 185зв.-201);

11 червня 2021 року судовим експертом ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» на запит захисника ОСОБА_30 , який діяв в інтересах ОСОБА_10 , складено висновок № 74/21 за результатами проведення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року. Зокрема висновком встановлено, що за результатами дослідження не вбачається понесення матеріальних втрат (збитків) ПАТ/ АТ «НЗФ» (споживачем) за період з травня 2016 року по грудень 2018 року в результаті запровадження Постанови НКРЕКП від 03 березня 2016 року № 289 та відповідних постанов до неї, в тому числі за період з травня 2016 року по жовтень 2018 року в розмірі 1 881 640 011 грн з ПДВ, про що зазначено у заяві АТ «НЗФ» № 2018.11.20/32-6601/4016. Також, за результатами дослідження, понесення матеріальних втрат (збитків) ПАТ/АТ «ЗФЗ» (споживачем) за період з травня 2016 року по жовтень 2018 року в результаті запровадження Постанови НКРЕКП від 03 березня 2016 року № 289 та відповідних постанов до неї, в розмірі 924,45 млн грн з ПДВ, про що зазначено у заяві АТ «ЗФЗ» від 15 листопада 2018 року № 1/8, документально не обґрунтовано, отже документально не підтверджено. Оскільки, збитки за економічним поняттям - це витрати, то суми ПДВ у складі 1 881 640 011 грн та 924,45 млн грн, які відповідно до Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, підлягають включенню до складу податкового кредиту з ПДВ у відповідні звітні періоди, не є збитками (т. 82 а.с. 202-230).

Також встановлено, що 21 вересня 2022 року Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду розглянуто апеляційні скарги представників АТ «НЗФ», АТ «ЗФЗ» у справі № 991/3849/21 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 жовтня 2021 року про відмову в задоволенні скарг на постанову прокурора від 20 травня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року. За результатами розгляду колегією суддів скасовано ухвалу слідчого судді від 13 жовтня 2021 року в частині відмови в задоволенні скарг на постанову прокурора від 20 травня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року. Постановлено в цій частині нову ухвалу, якою провадження за апеляційними скаргами адвокатів ОСОБА_38 в інтересах АТ «НЗФ» та ОСОБА_56 в інтересах АТ «ЗФЗ» закрито. У мотивувальній частині ухвали колегією суддів, зокрема зазначено, що крім експертиз, проведених за рішенням органу досудового розслідування, прокурора, у даному кримінальному провадженні проведено ряд експертних досліджень за ініціативою сторони захисту та АТ «НЗФ», АТ «ЗФЗ». … Висновки експертиз чи економічних досліджень залежно від суб`єкта їх призначення (замовлення) містять або узагальнені відомості про витрати споживачів без їх конкретизації або в них наголошується на наявності чи відсутності збитків конкретних споживачів - АТ «ЗФЗ», АТ «НЗФ». … Висновки за своєю суттю є протилежними за змістом, а відображені в них відомості залежно від суб`єкта замовлення вказують відповідно або на наявність або на відсутність збитків (шкоди) підприємствам. У контексті даного кримінального провадження підлягали встановленню й доказуванню, зокрема обставини, завдання шкоди державним чи громадським інтересам, а не інтересам окремих юридичних чи фізичних осіб. Системний аналіз положень ст. 91, 242 КПК України, ст. 364 КК України вказує на неналежність до даного кримінального провадження тих експертних висновків, які містять відповіді на питання, що перебувають поза межами обставин, які підлягають доказуванню, тобто тих висновків, які вказують на наявність чи відсутність збитків у конкретних споживачів. З урахуванням викладеного, доводи представників АТ «ЗФЗ» та АТ «НЗФ» щодо належності підприємств до числа невизначеного кола споживачів, яким завдано шкоду кримінальним правопорушенням і наявності статусу потерпілого, що підтверджується відповідними процесуальними документами, наданими прокурором, колегія вважає неспроможними. Так, дійсно, за змістом положень ст. 364 КК України не виключається можливість завдання шкоди одночасно як державним чи громадським інтересам, так і інтересам окремих фізичних або юридичних осіб. Однак, обставини завдання такої шкоди, її вид і розмір мають бути предметом відповідного досудового розслідування. Матеріали провадження, зокрема й ті, які за клопотанням представників підприємств досліджені під час апеляційного розгляду, не містять відомостей, які б вказували, що обставини завдання шкоди безпосередньо АТ «ЗФЗ», АТ «НЗФ» є предметом досудового розслідування (т. 10 а.с. 147-151).

22 вересня 2022 року постановами прокурора - начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні заяв від 10 грудня 2019 року № 06-18042-17 АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» щодо залучення як потерпілих у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року. Прокурор мотивував постанову, зокрема тим, що: «Вивченням установлених детективами Національного антикорупційного бюро України фактичних обставин у цьому кримінальному провадженні з`ясовано, що прокурором групи прокурорів ОСОБА_59 без надання сутнісної оцінки підтверджено завдання АТ «НЗФ» та АТ «ЗФЗ» матеріальної шкоди передчасно, без оцінки співвідношення фактів у поданих 10 грудня 2019 року вказанимпідприємствам заяви із предметом досудового розслідування, з формальних підстав враховано вчинення виключно щодо останнього кримінального правопорушення та за відсутності очевидних і достатніх підстав потерпілими у провадженні. Разом з тим, дослідивши та оцінивши докази у кримінальному провадженні встановлено, що матеріальної шкоди (збитків), внаслідок вчинення інкримінованим підозрюваним особам кримінальних правопорушень завдано не виключно окремим фізичним та/або юридичним особам, а державним та громадським інтересам в цілому, зокрема у вигляді безпідставно сплачених усіма споживачами електричної енергії коштів. Вказане підтверджується поряд з іншим, довідками спеціалістів та висновками експертиз, що наявні в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, електроенергія - це товар, ціни якого справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а їх необґрунтоване збільшення впливає безпосередньо на споживачів електроенергії та опосередковано на громадське суспільство України в цілому. При цьому громадські інтереси не можуть бути зведені до інтересів окремого індивіда, а отже потерпілим у цьому кримінальному провадженні є громадянське суспільство України в цілому як суб`єктна одиниця» (т. 10 а.с. 132- 137).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31 жовтня 2022 року у справі № 991/4529/22 відмовлено у задоволенні скарг адвоката ОСОБА_38 - представника АТ «ЗФЗ» та АТ «НЗФ» на постанови прокурора від 22 вересня 2022 року про відмову у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року. Зі змісту ухвали встановлено, що слідчий суддя для запобігання істотному порушенню вимог кримінального процесуального закону врахував висновки ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 21 вересня 2022 року в справі № 991/3849/21, які безпосередньо стосуються предмету даної судової справи (т. 10 а.с. 204-222).

Отже, на стадії досудового розслідування документи, долучені представником товариств - адвокатом ОСОБА_50 до заяви про визнання АТ «ЗФЗ» та АТ «НЗФ» потерпілими у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, вже були предметом оцінки Апеляційною платою Вищого антикорупційного суду 21 вересня 2022 року за результатом розгляду апеляційних скарг на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 991/3849/21 та слідчим суддею Вищого антикорупційного суду при розгляді скарги на постанови прокурора від 22 вересня 2022 року про відмову у визнанні потерпілими у справі № 991/4529/22.

Жодних нових аргументів та доказів, на підтвердження наявності підстав для визнання АТ «ЗФЗ» та АТ «НЗФ» потерпілими у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року заява не містить, не наведені такі доводи і представниками товариств у судовому засіданні.

Тому, на переконання суду, враховуючи відсутність інших/нових обставин, яким не була надана оцінка на стадії досудового розслідування та які б свідчили, що товариствам кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, у задоволенні заяви представника АТ «Запорізький завод феросплавів» та АТ «Нікопольський завод феросплавів» - адвоката ОСОБА_38 про визнання цих товариств потерпілими у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року належить відмовити.

Щодо посилань захисника ОСОБА_28 на відсутність у адвоката ОСОБА_38 повноважень на представництво інтересів АТ «НЗФ», суд зазначає таке.

Дійсно, в матеріалах справи міститься копія ордеру від 02 серпня 2021 року серії ДП №1807/18 на надання правової допомоги АТ «НЗФ» на підставі договору про надання правової допомоги № 2/11-18 від 14 листопада 2018 року у Верховному Суді, Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду, Вищій раді правосуддя адвокатом ОСОБА_60 . Ордер виданий адвокатським об`єднанням «ІСУ Лоєрс» та підписаний керівником адвокатського об`єднання ОСОБА_61 . На зворотній сторінці ордер містить застереження: «Ордер видано без обмеження повноважень, за виключенням участі адвоката в судових засіданнях у Вищому антикорупційному суді для представництва інтересів АТ «НЗФ» 02.08.2021 Голова АО «ІСУ Лоєрс» ОСОБА_62 » (т. 11 а.с. 218-218зв.).

Тобто, враховуючи зміст ордеру обмеження стосувалися участі адвоката у судових засіданнях Апеляційної палати Вищого антткорупційного суду.

У судовому засіданні 01 квітня 2025 року представником АТ «НЗФ» адвокатом ОСОБА_50 надано копію договору від 14 листопада 2018 року № 2/11-18, укладеного між АТ «НЗФ» (клієнт) та АО «ІСУ Лоєрс» (виконавець), згідно з яким «виконавець зобов`язується надавати клієнту правову допомогу та здійснювати захист, представництво інтересів клієнта, зокрема в судах всіх юрисдикцій та інстанцій (місцевих судах, апеляційних судах та Верховному Суді)».

Тобто, за умовами договору від 14 листопада 2018 року передбачено надання правової допомоги у всіх судах. При цьому, ні зміст всього договору, ні словосполучення «в судах всіх юрисдикцій та інстанцій» не передбачають виключень. Водночас, відповідно до п. 1.1. цього договору передбачено надання послуг не лише щодо участі адвоката у судових засіданнях, а також, зокрема складання процесуальних документів.

У той же час, представником товариств подано до суду копію ордеру від 17 вересня 2021 року серії ДП № 1807/029, згідно з яким адвокатом ОСОБА_50 надається правова допомога АТ «НЗФ» на підставі договору про надання правової допомоги № 2/11-18 від 14 листопада 2018 року у Касаційному кримінальному суді Верховного Суду, Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду, Вищому антикорупційному суді. Ордер виданий адвокатським об`єднанням «ІСУ Лоєрс» та підписаний керівником адвокатського об`єднання ОСОБА_61 . На зворотній сторінці ордер містить застереження: «Без обмежень» 17.09.2021 Голова АО «ІСУ Лоєрс» ОСОБА_62 ».

Тому, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що адвокат ОСОБА_51 не мав повноважень на звернення до суду з відповідною заявою в інтересах АТ «НЗФ».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що судовий розгляд об`єднаної справи за матеріалами кримінальних проваджень № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року належить здійснювати за обов`язкової участі прокурора - цивільного позивача, обвинувачених - цивільних відповідачів, захисників - представників цивільних відповідачів, представників цивільних відповідачів.

За матеріалами справи також встановлено, що ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 25 квітня 2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального судового провадження стосовно ОСОБА_43 та ОСОБА_42 , а тому повістки про виклик цих обвинувачених мають публікуватись в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу та на офіційному веб-сайті суду, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченим, надсилати відповідному захиснику. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачені вважаються належним чином ознайомленими з її змістом (ст. 323 КПК України).

Щодо цивільних позовів.

Від представників цивільних відповідачів: «ДТЕК Західенерго» - адвоката ОСОБА_37 , ТОВ «ДТЕК Енерго» - адвоката ОСОБА_34 , ДТЕК Енерджі Б.В. - адвоката ОСОБА_36 у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року до суду надійшли клопотання про повернення цивільних позовів (т. 67 а.с. 118-125, 186-199, 234-240).

Стверджуючи про наявність підстав для повернення цивільних позовів, представники, зокрема посилались на те, що у прокурора відсутні правові підстави для звернення до суду з цивільним позовом, оскільки саме лише посилання на відсутність органу, до компетенції якого може бути віднесено захист інтересів держави шляхом пред`явлення цивільних позовів у межах цих кримінальних проваджень, не є належним обґрунтуванням.

Представниками цивільних відповідачів: АТ «ДТЕК Дніпроенерго» - адвокатом ОСОБА_33 , ТОВ «ДТЕК Східенерго» - адвокатом ОСОБА_64 у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року подано до суду клопотання про залишення цивільних позовів без руху (т. 67 а.с. 1-8, 176-179).

Обґрунтовуючи клопотання представники посилались, зокрема на те, що: (1) в цивільних позовах відсутній обґрунтований розрахунок сум, які прокурор просить стягнути з цивільних відповідачів; (2) цивільним позивачем (прокурором) не додано до цивільного позову всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При вирішенні цих клопотань колегія суддів керується таким.

Питання щодо порядку розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні регулюється Главою 9 Розділу І «Загальні положення» Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України «Про прокуратуру». Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва (ч. 3 ст. 128 КПК України).

Зазначена норма Кримінального процесуального кодексу України діє в редакції Закону № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року. Разом з тим, у ній не враховані зміни до Закону України «Про прокуратури» (надалі -Закон).

Так, чинна редакція статті 25 Закону взагалі не містить частини четвертої та регламентує порядок здійснення прокурором нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону у разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор наділений правом витребовувати документи і матеріали, а також отримувати усні або письмові пояснення.

Тобто, у ч. 3, 4 ст. 23 Закону передбачений випадок здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення її інтересів за відсутності органу, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також право прокурора, а не обов`язок, на встановлення наявності підстав для представництва.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону встановлені особливості здійснення окремих форм представництва прокурором інтересів громадянина або держави в суді та надано право подання цивільного позову у кримінальному провадженні прокурору, який бере в ньому участь.

Тобто, Законом, який відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України є частиною кримінального процесуального законодавства України, гарантовано право прокурора на подання цивільного позову в інтересах держави у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року встановлено, що розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями та який прокурор визнав доведеним, становить 19 356 971 494,34 гривень.

Прокурором у кримінальному провадженні - начальником п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 в інтересах держави у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року пред`явлено до ОСОБА_43 , ОСОБА_42 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , АТ «ДТЕК Дніпроенерго», АТ «ДТЕК Західенерго», ТОВ «ДТЕК Енерго», ТОВ «ДТЕК Східенерго», ДТЕК Енерджі Б.В. (DTEK ENERGY B.V.) цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями. Ціна позову - 19 356 971 494, 34 гривень (т. 2 а.с. 1-85).

Також, зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року встановлено, що розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями та який прокурор визнав доведеним, становить 20 046 529 378, 39 гривень.

Прокурором у кримінальному провадженні - начальником п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 в інтересах держави у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року пред`явлено до ОСОБА_9 , ОСОБА_43 , ОСОБА_42 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , АТ «ДТЕК Дніпроенерго», АТ «ДТЕК Західенерго», ТОВ «ДТЕК Енерго», ТОВ «ДТЕК Східенерго», ДТЕК Енерджі Б.В. (DTEK ENERGY B.V.) цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями. Ціна позову - 20 046 529 378, 39 гривень (т. 31 а.с. 25-119).

Так, відповідно до ч. 3, 4 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Норма ч. 3 ст. 175 ЦПК України дійсно містить ряд вимог до змісту та реквізитів позовної заяви, недотримання яких може бути підставою для залишення позовної заяви без руху та її повернення в порядку ч. 1 та ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Також, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

У той же час, відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України вказані вимоги мають застосовуватися із урахуванням специфіки кримінального провадження та не суперечити засадам кримінального судочинства.

Так, одночасний розгляд судом обвинувального акта й цивільного позову, з точки зору доказування, має ряд особливостей, які посилюють захист прав та законних інтересів держави/осіб, що зазнали шкоди від кримінального правопорушення, й сприяють більш швидкому та повному її відшкодуванню.

Визначені у ст. 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тісно пов`язані із предметом доказування за позовними заявами про відшкодування шкоди у позовному провадженні за правилами ЦПК України, та, відповідно, окремими, змістовними вимогами до оформлення позовної заяви. Це, зокрема, стосується (1) осіб позивача та відповідача; (2) підстави позову (виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини); (3) ціни позову, обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України та ст. 92 КПК України, суд звертає увагу, що на відміну від цивільного судочинства, в якому обов`язок доказування обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на неї, у кримінальному провадженні доказування зазначених обставин покладається на слідчого та прокурора, які наділені відповідними повноваженнями для його здійснення.

Тобто, зазначені вище відомості містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, зібраних стороною обвинувачення, та будуть відомі у подальшому суду, який розглядає обвинувальний акт по суті. При цьому, винуватість тієї чи іншої особи встановлюється за результатом судового розгляду у вироку суду і не може бути достеменно відома до початку судового розгляду.

Викладене свідчить про формальний, не обов`язковий характер суворого дотримання цивільним позивачем вимог щодо форми і змісту цивільного позову у кримінальному провадженні в зазначеній вище частині та недоцільність висування судом до цивільного позивача вимог дублювання в позові тієї інформації, яка буде надана в розпорядження суду в ході судового розгляду на доведення події злочину та учасників.

Так, зі змісту наявних у матеріалах справи цивільних позовів встановлено, що вони пред`явлені прокурором в інтересах держави у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року. Цивільні позови містять посаду прокурора та ним же підписані. У цивільних позовах прокурором зазначені відомості щодо розрахунку цін позовів, які на його думку підлягають стягненню, враховуючи обставини можливо вчинених кримінальних правопорушень, та розмір заподіяних внаслідок їх вчинення збитків. Також, прокурор зазначив, що обставини, викладені у позовних заявах, підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, які містяться у матеріалах кримінальних проваджень № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року. Зазначені докази будуть надані суду під час судового розгляду в порядку, визначеному КПК України. Окрім цього прокурором до цивільних позовів додані документи на підтвердження повноважень прокурора на представництво інтересів держави (т. 2 с. 44-45, 51-85, т. 31 а.с. 77-79, 85-119).

Тобто, цивільні позови містять необхідні елементи/реквізити, а отже відповідають формальним вимогам Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням особливостей кримінального процесуального законодавства, тому підстави для залишення цивільних позовів без руху чи їх повернення відсутні.

Щодо посилань представників цивільних відповідачів про необґрунтованість вимог позову, відсутність підстав для пред`явлення прокурором цивільного позову, колегія суддів зазначає, що вказаним обставинам може бути надана оцінка за результатами судового розгляду кримінальних проваджень, з урахуванням висновків суду щодо висунутого обвинувачення. Тому такі твердження представників цивільних відповідачів не приймаються до уваги як підстава для залишення без руху чи повернення цивільних позовів.

Від представника цивільного відповідача ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_29 надійшло до суду клопотання про залишення цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року без розгляду. В обґрунтування клопотання, серед іншого, зазначив, що: (1) викладені прокурором в обвинувальному акті обставини свідчать про відсутність ознак власного збагачення чи корисливого мотиву у членів НКРЕКП, оскільки фактично останні самі сплачували підвищену ціну на електроенергію, що йшло їм у збиток; (2) відсутність постанови про потерпілих у кримінальному провадженні підтверджує неможливість визнання кінцевих споживачів як таких, що зазнали шкоди; (3) цивільний позов підписаний неуповноваженою особою; (4) розрахунок суми шкоди не є обґрунтованим; (5) покладання солідарного відшкодування шкоди на обвинувачених за відсутності встановленої спільної участі у вчиненні кримінального правопорушення є необґрунтованим (т. 70 а.с. 156-164).

Колегія суддів звертає увагу, що Цивільний процесуальний кодекс України визначає випадки коли позовна заява підлягає залишенню без розгляду ( ч. 11, 13 ст. 187, ч. 5 ст. 223 ЦПК України).

Як суд зазначав вище, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Так, відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Тому, колегія суддів вважає, що вирішення питання про залишення цивільного позову без розгляду у межах кримінального провадження на стадії підготовчого провадження не узгоджується з нормами кримінального процесуального законодавства. А отже, у задоволенні клопотання про залишення цивільного позову без розгляду належить відмовити.

Також, представниками цивільних відповідачів: АТ «ДТЕК Дніпроенерго» - адвокатом ОСОБА_33 , АТ «ДТЕК Західенерго» - адвокатом ОСОБА_65 , ТОВ «ДТЕК Енерго» - адвокатом ОСОБА_66 , ТОВ «ДТЕК Східенерго» - адвокатом ОСОБА_64 , ДТЕК Енерджі Б.В. - адвокатом ОСОБА_36 у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року подано до суду відзиви на цивільні позови (т. 61 а.с. 103-245, т. 62 а.с. 1-208, т. 63 а.с. 1-148, т. 67 а.с. 9-43, 126- 153).

Представниками цивільних відповідачів - захисниками обвинувачених: ОСОБА_10 - адвокатом ОСОБА_30 , ОСОБА_14 - адвокатом ОСОБА_23 , у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року подано до суду відзиви на цивільні позови, з додатками (т. 63 а.с. 149-246, т. 64 а.с. 1-250, т. 65 а.с. 1-236, т. 66 а.с. 1-234, т. 67 а.с. 44-117).

Від представників цивільних відповідачів: АТ «ДТЕК Дніпроенерго» - адвоката ОСОБА_33 , АТ «ДТЕК Західенерго» - адвоката ОСОБА_37 , ТОВ «ДТЕК Східенерго» - адвоката ОСОБА_35 , ДТЕК Енерджі Б.В. - адвоката ОСОБА_36 , у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року надійшли до суду клопотання про виключення зі складу осіб, які братимуть участь у справі (т. 67 а.с. 154-169, 180-185, 200-225).

Відзиви та клопотання стосуються суті пред`явлених прокурором цивільних позовів, тому колегія суддів вважає за необхідне долучити їх до матеріалів справи та надати оцінку висловленим доводам на відповідній стадії судового провадження.

Так, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття цивільних позовів до розгляду разом з обвинувальними актами у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року, та врахувати на відповідній стадії судового розгляду доводи викладені у відзивах та клопотаннях про виключення зі складу осіб.

Щодо здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту.

Клопотання про виклик свідків чи інших осіб, у порядку передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України, учасниками судового провадження не подавались. У судовому засіданні, як прокурор, так і сторона захисту, зазначили про необхідність вирішення цього питання у подальшому на стадії судового розгляду, визначеній у ст. 349 КПК України.

Щодо витребування певних речей чи документів.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_29 подав до суду клопотання про витребування документів, які перебувають у володінні Офісу Генерального прокурора, а саме: повну інформацію з електронної інформаційної системи Єдиний реєстр досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року по розділах: «Основні відомості», «Реєстрація», «Характеристика КП» (із відображенням вкладення «Правопорушники», «Потерпілі», «Збитки», «Наслідки», «Рух», «Файли», «Зміни»), «Прикріплені файли», відомості щодо зміни фабули обвинувачення, у вигляді належним чином завірених роздруківок по кожному з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Зазначив, що ці відомості мають значення для встановлення суттєвих обставин у цьому кримінальному провадженні, зокрема розуміння його ходу та послідовності прийняття процесуальних рішень. В майбутньому ці відомості можуть бути використані для визначення допустимості доказів. Окрім цього, у сторони захисту наявні об`єктивні підстави вважати, що не всі слідчі та процесуальні дії проводились в межах кримінального провадження № 0000276 від 22 вересня 2022 року та у визначений КПК України строк (т. 69 а.с. 178-181).

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_29 про те, що відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань можуть мати значення для встановлення суттєвих обставин у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року.

На час розгляду клопотання чинним є Положення про Єдиний державний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджений Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, зі змінами (надалі - Положення), яке визначає порядок формування та ведення Реєстру, а також надання відомостей з нього. Відповідно до п. 1, 2 глави 2 Розділу І зазначеного Положення власником і розпорядником Реєстру є держава в особі Офісу Генерального прокурора. Володільцем інформації, що обробляється в Реєстрі, є Офіс Генерального прокурора.

Згідно із п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення внесення відомостей здійснюється на підставі матеріалів досудового розслідування шляхом фіксації Реєстратором (введення з клавіатури, вибору з календаря, вибору з довідника, виконання функції) інформації в електронних формах «Кримінальне провадження», «Кримінальне правопорушення» та «Правопорушник», що містять реквізити, передбачені у додатках 1-5 до цього Положення.

Тобто, до Реєстру вносяться відомості, які просить витребувати захисник.

Тому суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення клопотання про витребування у Офісу Генерального прокурора відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року.

Також від захисника ОСОБА_28 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_13 у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року надійшло до суду клопотання про витребування з Київського окружного адміністративного суду копії матеріалів судових справ № 826/13858/16 та № 826/15038/17. Захисник посилається на те, що у судових рішеннях, ухвалених у цих справах, констатується як економічна обґрунтованість так званої «формули Роттердам+», так і законність постанови НКРЕКП № 289 від 03 березня 2016 року. При цьому, зі змісту мотивувальної частини рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року у справі № 826/15038/17 вбачається, що висновки суду в частині економічної обґрунтованості Порядку ґрунтуються на результатах комплексної судово-товарознавчої та судово-економічної експертизи, яка проводилась експертами Київського НДІСЕ на підставі ухвали суду від 22 грудня 2017 року (висновок експерта від 02 серпня 2018 року № 1998/18-45/7301/18-53/16336/18-72/16339/16340/18-71) (т. 69 а.с. 67-92).

На обґрунтування клопотання захисником надані судові рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2016 року у справі № 826/13858/16 та від 07 листопада 2018 року у справі № 826/15038/17.

Зі змісту судових рішень встановлено, що при ухваленні рішення справі № 826/15038/17 судом враховано висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної судово-товарознавчої та судово-економічної експертизи № 1998/18-45/7301/18-53/16336/16338/18-72/16339/16340/18-71, призначеної ухвалою суду від 22 грудня 2017 року, згідно з яким: «Прийняття постанови НКРЕКП від 03 березня 2016 року № 289 «Про затвердження Порядку формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії», обґрунтовано Директивою 2009/72/ЄС від 13 липня 2009 року, договором про членство України в Енергетичному Співтоваристві, угодою про асоціацію України з ЄС, Рекомендаціями Антимонопольного комітету України від 17 вересня 2015 року № 12-рк, а також затверджено Міністерством енергетики та вугільної промисловості. Формула визначення ціни енергетичного вугілля є економічно обґрунтованою для розрахунку прогнозованої ціни і платежу виробникам, які працюють за ціновими заявками, у відповідності до постанови НКРЕКП від 03 березня 2016 року № 289. Використання формули визначення ціни енергетичного вугілля при розрахунку прогнозованої ціни та платежу виробникам, які працюють за ціновими заявками, визначеної постановою № 289, підтверджується. Так як формула визначення ціни енергетичного вугілля при розрахунку прогнозованої ціни та платежу виробникам, які працюють за ціновими заявками, які містяться в постанові НКРЕКП від 03 березня 2016 року № 289, є економічно обґрунтованою, то будь-яка обґрунтована зміна індикативної ціни енергетичного вугілля призводить до обґрунтованої зміни вартості електричної енергії».

Тобто, зазначений висновок експертів може мати значення для встановлення обставин, зокрема у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року.

Водночас захисником не доведено, значення інших матеріалів, які містяться у цій судовій справі, а також у судовій справі № 826/13858/16.

Також захисник обвинувачених ОСОБА_43 та ОСОБА_42 - адвокат ОСОБА_27 просила витребувати документи, які перебувають у володінні Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі, а саме: висновку експертів за результатами проведення комплексної судово-товарознавчої та судово-економічної експертизи від 02 серпня 2018 року № 1198/18-45/7301/18-53/16336/18-72/16339/16340/18-71, виконаного на підставі ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року у справі № 826/15038/17 експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Захисник, серед іншого, посилається на те, що вона позбавлена можливості отримати цей висновок, оскільки не є стороною у справі (т. 70 а.с. 95-98, 105-114);).

Звертаємо увагу, що відповідно до п. 2.2 Розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1995 року № 53/5, експертна установа може надати відомості щодо проведених досліджень виключно за згодою замовника.

Тому, колегія суддів враховує, що замовником експертного висновку у справі № 826/15038/17 є Окружних адміністративний суд м. Києва, тому вважає, що наявні підстави для часткового задоволення клопотання захисника ОСОБА_28 та відмови у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_27 .

Також захисник ОСОБА_28 просив витребувати документи, які перебувають у володінні Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а саме: всі клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року; ухвал слідчих судді Вищого антикорупційного суду, постановлених за результатами розгляду клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року; а також інших матеріалів, які стосуються проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, зокрема протоколів, постанов прокурора, доручень, супровідних листів.

Захисник, обґрунтовуючи клопотання, послався на те, що при ознайомленні з матеріалами судової справи ним виявлено службову записку начальника режимно-секретного відділу Вищого антикорупційного суду від 16 березня 2023 року № 47, згідно з якою у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року слідчі судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_67 та ОСОБА_68 брали участь у розгляді клопотань про проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Проте, такі матеріали не відкривались стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України та сторона обвинувачення, у порушення вимог ст. 253 КПК України, не здійснила повідомлення про факт проведення і результати негласних слідчих (розшукових) дій. На переконання сторони захисту, такі обставини дають підстави вважати, що матеріали негласних слідчих (розшукових) дій містять відомості, які спростовують обвинувачення повністю, або в певній його частині (т. 81 а.с. 66 - 78).

Прокурор у поясненнях від 09 квітня 2025 року зазначив, що лише у випадку отримання за результатами негласних слідчих (розшукових) дій відомостей, які визнані необхідними для подальшого проведення досудового розслідування, були б складені відповідні протоколи. Такі протоколи у подальшому були б розсекречені та долучені до матеріалів досудового розслідування, та як наслідок відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України. Однак, з урахуванням положень ч. 1 ст. 255 КПК України отримані відомості знищені.

Колегія суддів вважає, що зазначені прокурором дії органу досудового розслідування узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону.

У той же час, колегія суддів вважає недоцільним витребовувати у Спеціалізованої антикорупційної прокуратури лише копії клопотань та ухвал слідчих суддів щодо дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій без можливості ознайомлення з результатами таких дій.

Тому, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню .

23 січня 2025 року захисником обвинуваченого ОСОБА_42 - адвокатом ОСОБА_22 , у порядку п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України, подано до суду клопотання про витребування документів, які перебувають у володінні Національного антикорупційного бюро України, а саме: про перебування 22 вересня 2022 року на робочому місці та виконання посадових обов`язків детективом ОСОБА_69 ; посадову інструкцію керівника Другого відділу детективів третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів станом на 22 вересня 2022 року; чим обумовлена необхідність складання постанови керівником Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_69 про призначення групи детективів у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року у порядку абз. 2 ч. 6 ст. 110 КПК України.

Також документи, які перебувають у володінні Спеціалізованої антикорупційної прокуратури щодо: дати призначення (включення) прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року; чи здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року за підозрою ОСОБА_42 та інших осіб 06 вересня 2022 року, тобто в день призначення ОСОБА_7 прокурором у цьому кримінальному провадженні; підстави зміни групи прокурорів 22 вересня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, враховуючи приписи та виключний перелік обставин, наведений у ч. 3 ст. 37 КПК України (задоволення заяви про відвід, тяжка хвороба, звільнення, інша поважна причина, винятковий випадок - неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування), у тому числі підтверджуючі документи; якщо підставою зміни групи прокурорів було «неефективне здійснення прокурором нагляду», то за яких обставин в групі прокурорів станом на 22 вересня 2022 року залишився прокурор ОСОБА_7 , який здійснював процесуальний нагляд у кримінальному провадженні з 06 вересня 2022 року.

Клопотання мотивовано тим, що на думку захисника обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року підписано, затверджено та направлено до суду не належним суб`єктом. Оскільки процесуальні рішення у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 06 вересня 2022 року, яким прокурора ОСОБА_7 включено у групу прокурорів, та від 22 вересня 2022 року, яким прокурора ОСОБА_7 визначено старшим групи прокурорів, прийнято у закритому кримінальному провадженні, та у кримінальному провадженні, в якому закінчились строки досудового розслідування. Окрім цього процесуальне рішення від 22 вересня 2022 року прийняте всупереч вимогам ч. 2, 3 ст. 37 КПК України. Сторона захисту на стадії досудового розслідування зверталась до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури з клопотаннями про надання відомостей щодо обставини, які стали підставою для визначення 22 вересня 2022 року іншої групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року. Однак, належної відповіді захиснику не надано. Щодо обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року то, на думку захисника, він складений неуповноваженим детективом Національного антикорупційного бюро України. Так постанова, якою визначено групу детективів у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року, усупереч вимогам ст. 110 КПК України, не містить дати її складання та підпису особи, яка її склала. Також постанова не містить і посилання на ст. 106-1 КПК України. При цьому правом виготовити постанову в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису службової особи, або створити з використанням інформаційно-комунікаційної системи досудового розслідування відповідно до ст. 106-1 КПК України наділені лише слідчий чи прокурор, тобто ті, які вже призначені у кримінальному провадженні і лише в разі необхідності. Постанова, якою визначено групу детективів у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року, складена неуповноваженим суб`єктом, тобто з порушенням норм ст. 39 КПК України. Водночас постанова, яка не містить дати та підпису у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року, складена керівником Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_69 , який не є керівником правоохоронного органу. Але у відповідності до вимог п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України він може бути наділений повноваженнями керівника правоохоронного органу, однак «у межах своїх повноважень», про що може свідчити виключно його посадова інструкція. Захисником вчинялись дії з метою самостійного отримання відповідної інформації та документів, водночас останній було відмовлено.

З цим клопотанням захисник звернулася до суду під час розгляду клопотань про повернення обвинувальних актів у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року (т. 61 а.с. 29-44). У судовому засіданні захисник просила про розгляд цього клопотання на відповідній стадії судового провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що у мотивувальній частині ухвали суду від 06 лютого 2025 року вже надана правова оцінка обставинам, на які посилається захисник у клопотанні.

Тому, підстави для витребування доказів на обґрунтування того ж самого питання на стадії підготовчого провадження наразі відсутні, отже клопотання захисника не підлягає задоволенню.

Також, 04 квітня 2025 року захисник ОСОБА_22 звернулася до суду з клопотанням, у якому просить витребувати документи, що перебувають у володінні Вищого антикорупційного суду, а саме: матеріали судових справ № 991/5707/22 та № 991/5708/22 (яка об`єднана зі судовою справою № 991/5707/22). На обґрунтування клопотання захисник зазначила, що в матеріалах об`єднаної справи № 991/5707/22 міститься постанови про визначення старшого слідчої групи та слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року, яка була надана прокурором. Необхідність отримання копії постанови обумовлена тим, що вона буде порівняна з копією постанови, яку надав прокурор у підготовчому судовому засіданні у справі 991/2364/23 та слугуватиме обґрунтуванням вимог скарги сторони захисту, поданої у порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, на постанову керівника Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_70 про визначення старшого слідчої групи та слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року (т. 85 а.с. 66-83).

Водночас, на обґрунтування цього клопотання, захисник самостійно надає копії зазначеної постанови про визначення старшого слідчої групи та слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року, що наявні у матеріалах судової справи № 991/5707/22, та отримані захисником при ознайомленні з матеріалами судової справи, у якій вона брала участь.

Тому, на переконання колегії суддів наразі відсутні обґрунтовані підстави для витребування документів, які вже є у розпорядженні сторони захисту та до яких сторона захисту має доступ у порядку кримінального процесуального законодавства, отже клопотання захисника не підлягає задоволенню .

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_30 надійшло до суду клопотання про витребування документів, які перебувають у володінні Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, Національного антикорупційного бюро України, а саме: запити про міжнародну правову допомогу, які направлені до компетентних органів іноземних держав стороною обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, зокрема: 12 березня 2018 року, 31 березня 2020 року до Британських Віргінських Островів; 26 березня 2018 року до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії; 20 квітня 2020 року до Республіки Ірландія; 02 грудня 2019 року до Республіки Австрія; 31 березня 2020 року до Республіки Кіпр, з документами, які підтверджують їх направлення, а також матеріали виконання таких запитів (відповіді на запити). В обґрунтування клопотання захисником зазначено, що зі змісту наявних у матеріалах кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року постанов про відновлення та про зупинення досудового розслідування встановлено, що у цьому кримінальному провадженні сторона обвинувачення зверталась до компетентних органів іноземних держав зі запитами про надання міжнародної правової допомоги. Водночас, стороні захисту ці документи не відкривались/надавались на ознайомлення у порядку ст. 290 КПК України, а отже, враховуючи засади законності, змагальності сторін та свободи в поданні суду своїх доказів, виникла необхідність у їх витребуванні. Отримання зазначених відомостей обумовлене необхідністю встановлення об`єктивних обставин в кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року, зокрема перевірки правомірності та наявності підстав для зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000209 від 24 березня 2017 року. Також ці відомості можуть бути використані стороною захисту для обґрунтування клопотань про визнання доказів недопустимими (т. 82 а.с. 109-116).

Так, з наданих прокурором пояснень встановлено, що матеріали, які просить витребувати захисник виділені у інше провадження, оскільки не мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року. Окрім цього, підстави зупинення кримінального провадження вже були предметом перевірки слідчим суддею Вищого антикорупційного суду на стадії досудового розслідування під час розгляду скарг на постанови про зупинення досудового розслідування (ухвала слідчого судді від 20 листопада 2020 року у справі № 991/8953/20, яка наявна за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_11 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Натомість, клопотання захисника не містить переконливих відомостей, які б свідчили про те, що зміст запитів про міжнародну правову допомогу може мати значення для розгляду цієї справи.

Тому колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні цього клопотання.

Також захисник ОСОБА_30 просив витребувати документи, які перебувають у володінні Офісу Генерального прокурора, а саме: роздруківки, скріншоти екрану чи іншим способом зафіксовані відомості з електронної інформаційної системи Єдиний реєстр досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000278 від 22 вересня 2022 року по розділах (вкладках): «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріпленні файли», у тому числі з підвкладками вкладки «Кримінальні правопорушення»: «Реєстрація», «Характеристика КП», «Правопорушники», «Потерпілі», «Збитки», «Наслідки», «Рух», «Файли», «Зміни»; та вкладки «Правопорушники»: «Особисті дані», «Відомості про особу», «Запобіжні заходи», «Рух», «Результат суду», «Зміни», з копіями документів, зазначених у вкладці «Прикріплено». Мотивуючи клопотання, захисник зазначив, що отримання цих відомостей обумовлене необхідністю встановлення об`єктивних обставин у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року, зокрема, перевірки правомірності та реальної мети виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року. Відомості будуть використані стороною захисту для обґрунтування клопотань про визнання доказів недопустимими (т. 82 а.с. 117-144).

За матеріалами справи встановлено, що відомості, які просить витребувати захисник, стосуються кримінального провадження № 0000278 від 22 вересня 2022 року, матеріали якого виділені з кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року.

Разом тим, захисником не обґрунтовано, яке значення, чи яку обставину буде встановлено/перевірено цими відомостями у межах об`єднаної справи № 991/2364/23.

Тому колегія суддів, враховуючи норми ст. 22 КПК України, дійшла висновку про відмову у задоволенні цього клопотання за необґрунтованістю.

Учасники судового провадження звернулися до суду і з іншими клопотаннями про витребування документів, які колегією суддів залишені без задоволення як передчасно подані, враховуючи норми ст. 349, 363 КПК України.

Так, захисником обвинуваченого ОСОБА_42 - адвокатом ОСОБА_22 та захисником обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 - адвокатом ОСОБА_20 подано клопотання, у якому просять витребувати з Вищого антикорупційного суду матеріали судової справи № 991/4604/22 (провадження 1-кс/991/4622/22), у межах якої у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року розглядалось клопотання детектива про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000278 від 22 вересня 2022 року.

Необхідність витребування захисник ОСОБА_22 обґрунтовує тим, що при розгляді клопотання слідчим суддею перевірялись повноваження детектива на звернення до суду з клопотанням, зокрема постанова про визначення групи детективів, які здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року. Наявність або відсутність такої постанови матиме значення для вирішення питання допустимості доказів (т. 69 а.с. 170-177).

Захисник ОСОБА_20 зазначив у клопотанні, що сторона захисту має намір використати матеріали цієї судової справи для обґрунтування недопустимості зібраних стороною обвинувачення доказів на стадії судового розгляду об`єднаної справи № 991/2364/23 (т. 71 а.с. 63- 76).

На обґрунтування клопотань надано копію ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 991/4604/22 (провадження 1- кс/991/4622/22).

У судовому засіданні представники сторони захисту не навели переконливих доводів на питання: які саме документи є в матеріалах судової справи та відсутні в матеріалах досудового розслідування, які їм були відкриті.

Від захисника обвинувачених ОСОБА_43 та ОСОБА_42 - адвоката ОСОБА_27 надійшли клопотання про витребування документів:

- які перебувають у володінні Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а саме:

висновків експертів за результатами проведення комплексної судово-товарознавчої та судово-економічної експертиз, які були проведені експертами КНДІСЕ від 15 серпня 2018 року та від 02 листопада 2018 року; висновку експертів за результатами проведення додаткової комісійної судово-економічної експертизи від 14 листопада 2018 року. Оскільки ці документи не були відкритті стороні захисту під час надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року. Водночас захиснику відомо про наявність таких висновків експертів, які на її переконання виправдовують обвинувачених та спростовують версію сторони обвинувачення. На стадії досудового розслідування захисник зверталась до прокурора з клопотанням про надання цих висновків експертів, однак у задоволенні клопотання було відмовлено з посиланням на відкриття захиснику всіх документів у порядку ст. 290 КПК України. На підтвердження викладених обставин надала копії висновків експертів щодо проведення цих експертиз у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 70 а.с. 59-94);

повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, яке опубліковане Державним підприємством «Редакція газети «Урядовий кур`єр». Обґрунтовуючи клопотання захисник зазначила, що при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року нею встановлена відсутність документів, які б свідчили про виконання стороною обвинувачення вимог ст. 290 КПК України. Захисник, посилаючись на ч. 12 ст. 290 КПК України доходить висновку, що підтвердження належного повідомлення сторони захисту про відкриття матеріалів стороною обвинувачення є підставою допуску доказів до судового розгляду об`єднаної судової справи, а отже і законності всього судового розгляду (т. 81 а.с. 104-105);

повідомлення, які були опубліковані Державним підприємством «Редакція газети «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора про виклик ОСОБА_43 та ОСОБА_42 для вручення обвинувальних актів у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року відповідно. Посилаючись на ст. 42, 111, 113, 135, 278, 279, 291, 297-5 КПК України, захисник зазначила, що стосовно обвинувачених ОСОБА_43 та ОСОБА_42 здійснювалось спеціальне досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року, а отже процесуальні дії щодо останніх мали здійснюватися з урахуванням вимог ч. 1 ст. 297-5 КПК України. Зокрема, ці вимоги розповсюджуються і на виклик ОСОБА_43 та ОСОБА_42 для вручення обвинувальних актів у цих кримінальних провадженнях. При цьому, на переконання захисника, направлення копії процесуальних документів (обвинувального акта) захиснику є лише додатковою гарантією прав підозрюваного. Прокурор не виконав процесуальні дії щодо виклику підозрюваних для вручення обвинувального акта. Посилається на практику інших правоохоронних органів, які публікують у засобах масової інформації виклики підозрюваних для вручення обвинувальних актів, а отже такі дії мали бути виконанні стороною обвинувачення і стосовно ОСОБА_43 та ОСОБА_42 (т. 81 а.с. 132-160);

матеріали судових експертиз, проведених у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, а саме: висновків експертиз, проведених відповідно до постанов старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_71 від 25 січня 2018 року про призначення судово-економічної експертизи (супровідний лист від 02 лютого 2018 року № 0432-022/4608), висновок експертизи, направлений до Національного антикорупційного бюро України 15 березня 2018 року, та від 25 січня 2018 року про призначення судово-товарознавчої експертизи (супровідний лист від 02 лютого 2018 року № 0432-022/4615), висновок експертизи направлений до Національного антикорупційного бюро України 22 січня 2020 року, а також проведених експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, а саме два висновки судово-економічних експертиз, проведених на підставі постанов старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_71 від 25 січня 2018 року (надійшли до ОНДІСЕ 16 лютого 2018 року), висновки експертизи направлені до Національного антикорупційного бюро України 03 травня 2018 року. Клопотання обґрунтовано тим, що ці висновки експертів не відкривались стороні захисту під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а отже виникла необхідність у витребуванні їх у сторони обвинувачення (т. 82 а.с. 1-15);

- також захисник звернулася з окремим клопотанням про витребування у Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз тих же висновків експертів у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, здійснених на виконання постанов старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_71 (т. 70 а.с. 123-126).

Захисник обвинуваченого ОСОБА_17 - адвокат ОСОБА_28 звернувся до суду з клопотанням з доповненням до нього про витребування документів, які перебувають у володінні Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, а саме: висновку експертів від 15 серпня 2018 року за результатами проведення комплексної судово-товарознавчої та судово-економічної експертизи на підставі постанови прокурора ОСОБА_72 від 21 вересня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року.

В обґрунтування необхідності звернення з клопотанням захисником зазначено, що з мережі Інтернет стороні захисту стало відомо про проведення такої експертизи, за результатами якої експертами, зокрема визначено, що так звана «формула Роттердам +» є економічно обґрунтованою. Захисник стверджує, що цей висновок експертів не був відкритий стороні захиснику у порядку ст. 290 КПК України та не наданий у відповідь на клопотання захисника від 04 серпня 2021 року. Недослідження цього висновку експертів призведе до невиконання завдань кримінального провадження (т. 69 а.с. 21-54, т. 80 а.с. 192-216).

Так, дослідивши зміст зазначених вище клопотань встановлено, що їх прохальна частина зводиться до витребування у сторони обвинувачення та у експертних установ документів, які створені в ході досудового розслідування кримінальних проваджень № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року при вчиненні певних процесуальних дій та проведенні слідчих (розшукових) дій, тобто містяться в матеріалах досудового розслідування цих проваджень.

Колегія суддів звертає увагу, що суд розглядає ці клопотання на стадії підготовчого провадження у об`єднаній справі № 991/2364/23.

Водночас, питання щодо необхідності витребування певних речей і документів, у порядку п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України, має розглядатись з урахуванням тих обставин, які унеможливлюють отримання будь-яким іншим шляхом документів до початку судового розгляду. У даному випадку, захисниками не зазначені такі виключні обставини.

Натомість, лише після визначення обсягу доказів, які будуть досліджуватися в ході судового розгляду, у порядку ст. 349 КПК України, можуть виникнути підстави для витребування відповідних матеріалів.

Окрім цього судом враховується, що більшість документів, які просять витребувати захисники наявні у розпорядженні сторони захисту, про що, зокрема свідчать надані прокурором копії описів документів, які відкривались стороною захисту прокурору на стадії досудового розслідування.

Також суд звертає увагу, що відповідно до положень ст. 363 КПК України учасники судового провадження, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, мають право доповнити судовий розгляд.

Тому, на переконання суду ці клопотання про витребування документів є передчасними, а отже у їх задоволені належить відмовити.

Окрім захисників клопотання про витребування документів також подано представниками цивільних відповідачів:

АТ «ДТЕК Дніпроенерго» - адвокатом ОСОБА_33 , ТОВ «ДТЕК Східенерго» - адвокатом ОСОБА_64 про витребування документів, які перебувають у володінні Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а саме: висновків експертів (інших документів), якими підтверджується, що у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року у результаті вчення злочинів, державним та громадським інтересам спричинено шкоду(збитки) у сумі 19 356 971 494, 34 грн та 20 046 529 378,39 грн відповідно. В обґрунтування представники, посилаючись на п. 5, 8 ч. 3 ст. 175, ст. 177 ЦПК України, зазначили, що прокурором до пред`явлених цивільних позовів не долучено таких документів, а отже виникла необхідність у їх витребуванні (т. 82 а.с. 145-147, 233-240).

Також від представника цивільного відповідача: АТ «ДТЕК Західенерго» - адвоката ОСОБА_37 надійшло клопотання про витребування документів, які перебувають у володінні Кабінету Міністрів України та у Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а саме: документи та відомості, які підтверджують звернення (повідомлення, запити) прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора з метою обґрунтування підстав представництва у суді інтересів держави за цивільними позовами про відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року. На переконання представника, прокурором не доведено підстав для пред`явлення ним у цих кримінальних провадженнях цивільних позовів в інтересах держави (т. 82 а.с. 241-246, т. 83 а.с. 1-6).

Колегія суддів зазначає, що право подання цивільного позову у кримінальному провадженні надається прокурору, який бере в ньому участь (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру»), про що судом більш детально аргументовано вище.

Прокурором долучено до цивільних позовів документи на підтвердження повноважень для їх пред`явлення, в тому обсязі, які вважав необхідним.

Також, суд звертав увагу, що прокурор у цивільних позовах зазначив, що обставини, викладені у позовних заявах, підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, які містяться у матеріалах кримінальних проваджень № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року. Зазначені докази будуть надані суду під час судового розгляду в порядку, визначеному КПК України.

Тому, враховуючи специфіку розгляду цивільних позовів у кримінальних провадженнях, колегія суддів вважає, що клопотання представників цивільних відповідачів на даній стадії судового провадження не підлягають задоволенню.

Інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Так, окрім вирішення питань, визначених п. 1-4 ч. 2 ст. 315 КПК України, кримінальний процесуальний закон передбачає право сторони захисту на підготовчому засіданні подати скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не підлягали оскарженню під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України ці скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами ст. 314-316 КПК України.

Сторона захисту реалізувала своє право і подала до суду відповідні скарги.

Так, від захисника обвинуваченої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_29 надійшло загалом тридцять скарг, які захисник просить долучити до матеріалів справи № 991/2364/23 та надати оцінку доводам наведених у скаргах на відповідній стадії судового провадження, а саме скарги на:

- повідомлення старшого детектива - керівника Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_70 від 24 березня 2017 року про початок досудового розслідування;

- постанови старшого детектива - керівника Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_70 про визначення старшого слідчої групи та слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування від 24 березня 2017 року, від 17 липня 2017 року, від 01 серпня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000209, від 16 серпня 2019 року у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року, № 0000725 від 15 серпня 2019 року, № 0000726 від 15 серпня 2019 року;

- доручення старшого детектива - керівника Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_70 , в порядку ст. 39 КПК України, також від 16 серпня 2019 року про здійснення досудового розслідування у кримінальних провадження № 0000722 від 15 серпня 2019 року, № 0000725 від 15 серпня 2019 року, № 0000726 від 15 серпня 2019 року;

- постанову старшого детектива - керівника Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_73 від 27 лютого 2018 року про визначення старшого слідчої групи та слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000158 від 26 лютого 2018 року;

- постанови прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_74 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань: від 04 липня 2018 року у кримінальних провадженнях № 0000158 від 26 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та № 0000159 від 26 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України; від 07 серпня 2018 року у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000429 від 05 травня 2018 року; від 19 грудня 2018 року у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та № 0000158 від 26 лютого 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України;

- постанови заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 07 жовтня 2019 року, від 02 грудня 2019 року, від 03 лютого 2020 року, від 31 березня 2020 року та від 01 червня 2020 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року;

- постанови першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_75 : від 25 січня 2021 року про скасування постанови прокурора від 21 січня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року; від 15 квітня 2021 року про скасування постанов прокурора від 09 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року в частині (за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України) та в частині щодо підозрюваних; від 15 квітня 2021 року про скасування постанови прокурора від 09 квітня 2021 року про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року;

- постанову Генерального прокурора ОСОБА_76 від 05 травня 2021 року про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року;

- постанову заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_77 від 06 вересня 2022 року про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року;

- постанови заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_77 від 22 вересня 2022 року: про скасування постанови прокурора від 20 травня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року щодо підозрюваних; про скасування постанов прокурора від 27 серпня 2020 року та від 27 вересня 2020 року про відновлення досудового розслідування (т. 69 а.с. 182-247, т. 70 а.с. 1-23, 56-58, 99-104, 115-121, 138-146, 151-155).

Захисником обвинуваченого ОСОБА_43 - адвокатом ОСОБА_21 подано до суду скарги у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, у яких просить:

- скасувати постанову заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_77 від 22 вересня 2022 року, якою скасовано постанову прокурора від 20 травня 2021 року про закриття кримінального провадження щодо підозрюваних, як незаконну та таку, що прийнята поза межами строку досудового розслідування, передбаченого ст. 219 КПК України (т. 69 а.с. 93-133);

- визнати незаконними дії старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_71 щодо проведеного 17 серпня 2017 року обшуку нежитлових приміщень НКРЕКП, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 19-19А, у зв`язку із тим, що вони вчинені з порушенням порядку встановленого КПК України. Також визнати недопустимими докази отримані у ході проведення обшуку та зобов`язати прокурора негайно повернути вилучене у ході обшуку майно (т. 82 а.с. 100-108);

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_42 - адвоката ОСОБА_22 до суду надійшли скарги, у яких вона, у тому числі просить, як розглянути та надати оцінку доводам викладеним у скаргах, так і визнати незаконними та скасувати рішення, а саме:

- постанови в.о. керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_75 від 25 січня 2021 року про скасування постанов прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора від 21 січня 2021 року про закриття кримінального провадження в частині щодо епізодів та в частині щодо підозрюваних у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 70 а.с. 177-246);

- постанови в.о. керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_75 від 15 квітня 2021 року про скасування постанов прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора від 09 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження в частині щодо епізодів та в частині щодо підозрюваних у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 72 а.с. 88-204);

- постанови керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_77 від 06 вересня 2022 року та від 22 вересня 2022 року про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 71 а.с. 1-62);

- постанови заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_77 від 22 вересня 2022 року про скасування постанов від 27 серпня 2020 року, від 21 січня 2021 року, від 20 травня 2021 року про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, та від 20 травня 2021 року про закриття кримінального провадження щодо підозрюваних у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 72 а.с. 18-87);

- постанову заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_77 від 21 грудня 2022 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року. Додатково у прохальній частині цієї скарги захисник просить: визнати незаконними всі слідчі та процесуальні дії, що проведені у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року після прийняття постанови від 21 грудня 2022 року (т. 71 а.с. 77-242, т. 72 а.с. 1-17);

- постанови детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_71 у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року про залучення спеціаліста від 02 квітня 2018 року, від 10 червня 2019 року, від 17 липня 2019 року; та довідки спеціаліста Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_78 : про проведення розрахунку оптової ринкової ціни електричної енергії від 09 жовтня 2018 року, про проведення розрахунку оптової ринкової ціни електричної енергії на 2018 рік та 1 півріччя 2019 року від 05 лютого 2020 року; про проведення розрахунку надмірно сплачених коштів за придбану електричну енергію від 22 липня 2019 року (т. 81 а.с. 28-42);

- постанови старшого детектива - керівника Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України про визначення старшого слідчої групи та слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування: від 01 серпня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року; від 16 серпня 2019 року у кримінальних провадженнях № 0000722 від 15 серпня 2019 року, № 0000723 від 15 серпня 2019 року, № 0000725 від 15 серпня 2019 року, № 0000726 від 15 серпня 2019 року (т. 81 а.с. 43-65);

- постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_79 від 03 вересня 2019 року про визначення підслідності та об`єднання матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року, № 0000722 від 15 серпня 2019 року, № 0000723 від 15 серпня 2019 року, № 0000725 від 15 серпня 2019 року, № 0000726 від 15 серпня 2019 року, в одне провадження під номером № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 83 а.с. 45-57);

- постанову про визначення старшого слідчої групи та слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року, складену керівником Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_69 (т. 85 а.с. 57-65).

Також, захисник обвинувачених ОСОБА_43 та ОСОБА_42 - адвокат ОСОБА_27 подала до суду скарги:

- про визнання факту неповідомлення ОСОБА_43 , ОСОБА_42 про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року; не допущення відомостей, зібраних в кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року як доказів при розгляді об`єднаної судової справи № 991/2364/23 (т. 70 а.с. 24-55);

- про визнання незаконною та скасування постанови заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_77 від 22 вересня 2022 року, якою скасовано постанову від 20 травня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року щодо підозрюваних (т. 70 а.с. 127-137);

- про визнання протиправними, тобто такими, що суперечать вимогам ч. 8 ст. 223, ч. 5 ст. 280 КПК України, дії детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, в частині проведення експертизи та отримання висновку експерта ОСОБА_80 від 24 вересня 2020 року у зупиненому та закритому кримінальному провадженні (т. 81 а.с. 79-103);

- на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та детективів Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, яка полягає у несвоєчасному здійсненні дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, що призвело до істотного порушення прав ОСОБА_43 та ОСОБА_42 , закріплених ч. 5 ст. 28, ч. 1 ст. 283 КПК України (т. 81 а.с. 123- 31);

- на дії прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, які полягають у зверненні до Вищого антикорупційного суду з обвинувальним актом після закінчення строків досудового розслідування, що призвело до істотного порушення прав ОСОБА_43 та ОСОБА_42 , закріплених ч. 5 ст. 28, ч. 1 ст. 283 КПК України, та що призводить до розгляду Вищим антикорупційним судом судової справи стосовно осіб, які не набули статусу обвинувачених (т. 81 а.с. 161-226).

Стороною захисту ОСОБА_10 також подані скарги, а саме:

захисником ОСОБА_26 , у яких вона просить, як надати оцінку доводам сторони захисту, викладеним у скаргах, та врахувати їх під час прийняття рішення по суті справи, так і визнати незаконними та скасувати рішення прокурора, а саме:

- постанову заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_77 від 22 вересня 2022 року про скасування постанови прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_81 від 20 травня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року щодо підозрюваних (т. 73 а.с. 1-98);

- постанови заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_77 від 22 вересня 2022 року про скасування постанов від 27 серпня 2020 року, від 21 січня 2021 року та від 20 травня 2021 року про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 73 а.с. 99-124);

- постанову заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_77 від 06 вересня 2022 року про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 73 а.с. 125-137);

- постанови першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_75 : від 25 січня 2021 року про скасування постанови прокурора від 21 січня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року в частині щодо епізодів та в частині щодо підозрюваних; від 15 квітня 2021 року про скасування постанов прокурора від 09 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року в частині щодо епізодів, та в частині щодо підозрюваних (т. 73 а.с. 138-188);

захисником ОСОБА_30 , у яких він просить визнати протиправними та незаконними дії прокурора, детектива та бездіяльність детектива, а також надати оцінку доводам сторони захисту, викладеним у скарзі, та врахувати їх під час прийняття рішення по суті справи, зокрема щодо:

- дії детектива відділу детективів по виявленню кримінальних корупційних правопорушень Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_78 , а саме: проведення дослідження у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, за результатом якого складено довідку щодо проведення розрахунку прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії від 09 жовтня 2018 року, довідку щодо проведення розрахунку надмірно сплачених коштів за придбану електричну енергію від 22 липня 2019 року, довідку щодо проведення розрахунку прогнозованої оптової ранкової ціни електричної енергії на 2018 рік та І півріччя 2019 року від 05 лютого 2020 року, довідку щодо проведення розрахунку прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії від 03 червня 2019 року (т. 74 а.с. 1-188, т. 76 а.с. 218-232, т. 78 а.с. 1-135, т. 79 а.с. 1-121);

- бездіяльність старшого детектива Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_82 , яка полягає у неврученні у встановленому законом порядку повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та у не складанні підозри, яка по своїй суті мала б містити нові факти та обставини, що інкримінуються ОСОБА_10 , та дію начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , яка полягала у незаконному затвердженні повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, оскільки прокурор був призначений у закритому кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 75 а.с. 1-226);

- бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року, яка полягає у несвоєчасному внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (т. 76 а.с. 1-139);

- бездіяльність групи детективів Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, яка полягала у систематичному ненаданні можливості ознайомитися з усіма матеріалами досудового розслідування, з повним загальним переліком матеріалів, з окремими документами (т. 76 а.с. 140- 69);

- постанову начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 22 вересня 2022 року про виділення матеріалів досудового розслідування за фактами вчинення невстановленими досудовим розслідуванням особами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 232-1 КК України (т. 76 а.с. 170-217);

- дії детективів Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року у зв`язку з проведенням експертизи та отримання висновку експерта ОСОБА_80 від 24 вересня 2020 року № 1041/46701 у зупиненому та закритому кримінальному провадженні (т. 77 а.с. 1-192);

- бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, у зв`язку з невчиненням однієї з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, після підтвердження стороною захисту ОСОБА_10 факту отримання доступу до матеріалів досудового розслідування (т. 79 а.с. 122-135);

- постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_83 від 10 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення допиту ОСОБА_10 в процесуальному статусі підозрюваного з приводу обставин, що були покладені в обґрунтування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри (т. 79 а.с. 136-147);

- бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року у зв`язку з невчиненням дій, передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратури», щодо підтвердження підстав для представництва держави в суді за цивільними позовами пред`явленими у справі № 991/2364/23 (т. 79 а.с. 148-155);

- дії детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року, які полягають у використанні доказів, отриманих у межах іншого кримінального провадження та до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення (т. 80 а.с. 1-139).

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_24 надійшли скарги, у яких захисник просить визнати незаконними та скасувати:

- постанови детектива Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року про залучення спеціаліста від 02 квітня 2018 року, від 10 червня 2019 року, від 17 липня 2019 року, а також отримані за результатами їх проведення довідки (т. 83 а.с. 37-39);

- постанови заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 07 жовтня 2019 року, від 02 грудня 2019 року, від 03 лютого 2020 року, від 31 березня 2020 року, від 01 червня 2020 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 83 а.с. 40-44).

Захисником обвинуваченого ОСОБА_12 - адвокатом ОСОБА_25 подано до суду скаргу про визнання незаконними та скасування:

- постанов першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_75 : від 25 січня 2021 року про скасування постанов прокурора від 21 січня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року; від 15 квітня 2021 року про скасування постанов прокурора від 09 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року; постанови заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_77 від 22 вересня 2022 року: про скасування постанови прокурора від 20 травня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року щодо підозрюваних (т. 83 а.с. 58-61).

До суду надійшли скарги від захисника обвинуваченого ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_23 , у яких він просить надати оцінку доводам сторони захисту, викладеним у скарзі та врахувати їх під час прийняття рішення по суті, а також визнати незаконними рішення та дії детективів, прокурорів, а саме:

- постанови заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_77 : від 25 жовтня 2022 року про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року; від 21 грудня 2022 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року (т. 84 а.с. 134-152);

- постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_83 від 10 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення допиту ОСОБА_14 в процесуальному статусі підозрюваного з приводу обставин, що були покладені в обґрунтування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри (т. 84 а.с. 116-133);

- бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, яка полягала у складанні повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, виділенні матеріалів досудового розслідування, складанні повідомлення про завершення досудового розслідування у зупиненому кримінальному провадженні, без прийняття рішення про відновлення (т. 84 а.с. 87-115);

- дії детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_70 , які полягають у повторному внесені 22 вересня 2022 року відомостей про вчинення, зокрема ОСОБА_14 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні за номером № 0000276 від 22 вересня 2022 року (т. 84 а.с. 57-86);

- постанови детективів Національного антикорупційного бюро України про визначення старшого слідчої групи та слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування: від 24 березня 2017 року, від 17 липня 2017 року та від 01 серпня 2019 року - у кримінальному провадженні № 0000209; від 27 лютого 2018 року - у кримінальному провадженні № 0000158; від 16 серпня 2019 року - у кримінальних провадженнях № 0000722, № 0000723, № 0000725, № 0000726, та доручення без дати, в порядку ст. 39 КПК України у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 84 а.с. 15-31).

Захисником обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 - адвокатом ОСОБА_20 подані скарги про скасування:

- постанови заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_77 від 21 грудня 2022 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року (т. 84 а.с. 163-191);

- постанови заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_77 від 25 жовтня 2022 року про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року (т. 84 а.с. 158-162).

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_17 - адвоката ОСОБА_28 надійшли скарги, у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року про визнання незаконними та скасування:

- постанови першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури: від 25 січня 2021 року, якими скасовані постанови прокурора від 21 січня 2021 року про закриття кримінального провадження в частині фактових епізодів та в частині щодо підозрюваних; від 15 квітня 2021 року, якими скасовані постанови прокурора про відновлення досудового розслідування та про закриття кримінального провадження в частині фактових епізодів та в частині щодо підозрюваних від 09 квітня 2021 року;

- постанови керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 22 вересня 2022 року, якими скасовані постанови прокурора від 20 травня 2021 року про закриття кримінального провадження в частині щодо підозрюваних, від 27 серпня 2020 року, від 21 січня 2021 року та від 20 травня 2021 року про відновлення досудового розслідування;

- постанови керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 07 жовтня 2019 року, 02 грудня 2019 року, 03 лютого 2020 року, 31 березня 2020 року, 01 червня 2020 року, згідно з якими продовжувався строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 69 а.с. 8-20).

Також захисником ОСОБА_28 подано скаргу у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року в інтересах обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_17 на бездіяльність прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року, яка полягає у несвоєчасному здійсненні дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, що призвело до істотного порушення прав, закріплених ч. 5 ст. 28, ч. 1 ст. 283 КПК України (т. 84 а.с. 194-238).

За результатом дослідження змісту та вимог скарг колегія суддів встановила, що захисниками переважно оскаржуються одні і ті ж дії, бездіяльність та рішення прокурора, детектива у межах кримінальних проваджень № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року. Водночас, у прохальних частинах та у судовому засіданні захисники здебільшого зазначали про необхідність долучення скарг до справи та надання оцінки доводам на відповідній стадії судового провадження.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не зазначені у частині першій цієї статті, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Колегія суддів звертає увагу, що норми ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної норми щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження.

Водночас, дослідивши зміст поданих скарг, враховуючи підстави, на які посилаються захисники у скаргах, виказані щодо них позиції у судовому засіданні, для забезпечення оперативного судового провадження, колегія суддів вважає можливим розглянути частину скарг.

Так, захисниками ОСОБА_23 та ОСОБА_30 подані скарги на постанови детектива про відмову у задоволенні клопотання про проведення допиту ОСОБА_14 та ОСОБА_10 відповідно.

Як вже зазначалось колегією суддів вище предметом розгляду на підготовчому судовому засіданні можуть бути, зокрема скарги на рішення детектива, які не підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

Відповідно до Глави 20 Розділу ІІ КПК України допит є слідчою (розшуковою) дією.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Тому колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні цих скарг.

Щодо скарг захисників ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_30 на бездіяльність прокурора та детективів у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року, яка полягає у несвоєчасному здійсненні дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.

Обґрунтовуючи такі скарги, доводи захисників зводились до того, що строк досудового розслідування у цих кримінальних провадженнях поновив свій перебіг коли кожен окремо з підозрюваних/їх захисників закінчував ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Тому, у прокурора виникав обов`язок стосовно кожної з сторін захисту окремо виконати вимоги ст. 283 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що таким доводам захисників надана мотивована оцінка в ухвалі суду від 08 листопада 2024 року, у якій суд дійшов висновку, що «такі посилання захисників на те, що стадія завершення досудового розслідування має рахуватись для кожної зі сторін захисту окремо не ґрунтується на нормах закону».

А отже скарги захисників не підлягають задоволенню.

Також, захисником ОСОБА_30 подана скарга на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_82 , яка полягає у неврученні у встановленому законом порядку повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, та дію прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , яка полягала у незаконному затвердженні повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року.

Основні доводи скарги зводяться до того, що: (1) повідомлення про зміну повідомленої підозри не містить суттєвих змін від першого повідомлення про підозру; (2) повідомлення про підозру не вручене ОСОБА_10 у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку; (3) повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри затверджено неуповноваженим прокурором.

Тобто обставини, які наводяться захисником в обґрунтування цієї скарги, фактично зводяться до оскарження повідомлення про зміну повідомленої підозри, що може бути предметом перевірки на стадії досудового розслідування у порядку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Тому колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги.

Щодо скарги захисника ОСОБА_27 на дії прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, які полягають у зверненні до Вищого антикорупційного суду з обвинувальним актом після закінчення строків досудового розслідування.

Колегія суддів зазначає, що обставини, на які посилається захисник, та дії, які оскаржуються, мали б наслідком закриття кримінального провадження у порядку п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У той же час, питання щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року у зв`язку зі закінченням строків досудового розслідування, вже були предметом розгляду у підготовчому провадженні, і судом надана оцінка цим обставинам.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Заперечення на ухвали слідчих суддів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 309 КПК України встановлено вичерпний перелік ухвал слідчих суддів, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Інші ухвали слідчих суддів згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

До суду надійшли заперечення на ухвали слідчих суддів, а саме:

- на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 липня 2019 року у справі № 760/20396/19 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року - захисником ОСОБА_84 ;

- на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 991/7670/20 за результатами розгляду скарги голови правління Громадської організації «Центр Протидії Корупції» - ОСОБА_85 та скарги представника АТ «Нікопольський завод феросплавів» - адвоката ОСОБА_38 на рішення прокурора від 27 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року - захисниками ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 ;

- на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04 березня 2021 року у справі № 991/1127/21 за результатами розгляду скарги представника АТ «Нікопольський завод феросплавів» - адвоката ОСОБА_38 на рішення детектива від 25 січня 2021 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року - захисником ОСОБА_28

- на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 991/4604/22 за результатами розгляду клопотання детектива у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року про надання тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000278 від 22 вересня 2022 року - захисниками ОСОБА_25 , ОСОБА_29 (т. 69 а.с. 55-66, 134-169, т. 70 а.с. 147-150, т. 80 а.с. 140-175, т. 81 а.с. 1-27, 106-122, т. 84 а.с. 32-56).

Колегія суддів зазначає, що положення Кримінального процесуального кодексу України, які регламентують стадію підготовчого судового засідання, жодним чином не регулюють порядок розгляду скарг, поданих у порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, та заперечень на ухвали слідчих суддів. Законодавством не передбачено, які рішення суд може ухвалити за результатами їх розгляду.

Тому, оскільки усі інші надані суду скарги на рішення дії та бездіяльність детективів, прокурорів та заперечення на ухвали слідчих суддів здебільшого стосуються оцінки доказів, їхній розгляд під час підготовчого провадження є не доцільним, адже вказане питання є предметом судового розгляду.

Вказане також узгоджується з позиціями виказаними захисниками у підготовчому судовому засіданні.

Отже, колегія суддів вважає доцільним усі інші подані захисниками скарги, які не розглянуті у підготовчому провадженні, та заперечення на ухвали слідчих суддів, долучити до матеріалів справи та надати оцінку, викладеним в них доводам, на відповідній стадії судового провадження.

Окрім цього, представником юридичних осіб - АТ «Запорізький завод феросплавів» та АТ «Нікопольський завод феросплавів», щодо яких вирішувалось питання про визнання їх потерпілими - адвокатом ОСОБА_50 подано до суду скарги на:

- постанову прокурора від 21 січня 2021 року про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 85 а.с. 1-9);

- на постанову прокурора від 20 травня 2021 року про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року (т. 85 а.с. 10-27).

Враховуючи, що колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотання цих товариств про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, то наявні підстави для повернення скарг особі, яка їх подала, у порядку ч 6 ст. 9, п. 1 ст. 304 КПК України.

Також захисником обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокатом ОСОБА_26 подано до суду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, у якому захисник просить: надати їй тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (), а саме до: матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року, із можливістю ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Клопотання обґрунтоване тим, що адвокат ОСОБА_26 почала здійснювати захист обвинуваченого ОСОБА_10 з 20 березня 2023 року. Відповідно вона не мала можливості ознайомитись з матеріалами досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року на стадії досудового провадження. Тому, з метою забезпечення права на ефективний захист та реалізації принципу змагальності сторін 07 лютого 2025 року захисник направила прокурору Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 клопотання про надання на ознайомлення матеріалів досудового розслідування у цих провадженнях. Однак, 20 лютого 2025 року захисником отримано лист від прокурора про відмову у задоволенні клопотання, оскільки сторона захисту ОСОБА_10 (обвинувачений та його захисник ОСОБА_30 ) на стадії досудового розслідування ознайомились з матеріалами досудового розслідування у цих провадженнях. На переконання захисника така позиція прокурора суперечить принципу рівності сторін. Посилаючись на ст. 20 КПК України, звертає увагу, що кожен захисник у кримінальному провадженні є самостійним суб`єктом реалізації права на захист і має право особисто ознайомлюватись з матеріалами досудового розслідування. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що на цій стадії відсутній інший правовий механізм, який би надавав можливість реалізувати це право, виникла необхідність у поданні до суду цього клопотання (т. 83 а.с. 85-96).

У судовому засіданні захисник ОСОБА_26 підтримала клопотання. Наголосила на тому, що задоволення клопотання не буде підставою для оголошення перерв у судовому засіданні.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання. Звернув увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_10 уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатським об`єднанням, представниками якого є як адвокат ОСОБА_30 так і адвокат ОСОБА_26 . Оскільки обвинувачений та його захисник ОСОБА_30 ознайомилися з матеріалами досудового розслідування у кримінальних провадженнях у порядку ст. 290 КПК України, то підстав для відкриття матеріалів іншим адвокатам із цього ж адвокатського об`єднання відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

За змістом ст. 2, 131, 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, у тому числі забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, та полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів надається стороні кримінального провадження, якщо остання у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що речі та документи, до яких планується отримати тимчасовий доступ: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Перевіряючи наявність достатніх підстав для надання тимчасового доступу до документів, доступ до яких просить надати захисник, суд враховує таке.

Запровадження інституту тимчасового доступу до речей і документів спрямоване на розширення змагальності в кримінальному провадженні, надання його сторонам рівних можливостей щодо збирання доказів шляхом тимчасового доступу до речей і документів, які у подальшому можуть бути визнані доказами.

Тобто, захід забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу до речей і документів спрямований на збір сторонами кримінального провадження доказів та отримання доступу до таких з метою запобігання подальшого можливого їх знищення, втрати чи перетворення.

Колегія суддів звертає увагу, що метою звернення до суду з цим клопотанням є ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, зібраних стороною обвинувачення у відповідних кримінальних провадженнях.

У судовому засіданні встановлено, що ордери захисникам ОСОБА_30 та ОСОБА_26 видані адвокатським об`єднанням «Креденс» на підставі договору про надання правової допомоги від 03 липня 2019 року, укладеного з ОСОБА_10 ( т. 83 а.с. 96, 229).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» підставою для здійснення адвокатської діяльності є договір про надання правничої допомоги.

Згідно з п. 24, 61-62 Правил адвокатської етики, затвердженими Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, зі змінами, у випадках, коли договір про надання правової допомоги укладається з адвокатським об`єднанням рішення про призначення конкретного адвоката чи кількох адвокатів для виконання доручення або про заміну адвоката чи адвокатів (у випадках, коли це не суперечить закону) приймається адвокатським об`єднанням на свій розсуд, якщо в договорі не вказаний інший порядок заміни адвоката.

У випадках, коли стороною в договорі про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання, в якому договір з клієнтом укладається від імені об`єднання, воно зобов`язане забезпечити відповідність кандидатури адвоката, якому доручається виконання договору (окремих робіт за договором), вимогам до компетентності, об`єктивно обумовленим характером доручення, а також забезпечити дотримання інших вимог Правил, що стосуються укладення договору про надання правової допомоги, його виконання та припинення.

Кожен адвокат, який є членом адвокатського об`єднання повинен докладати обґрунтованих зусиль щодо забезпечення вжиття об`єднанням заходів, що сприяють дотриманню всіма адвокатами та співробітниками цього об`єднання Правил адвокатської етики.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_30 , який визначений адвокатським об`єднанням «Креденс», підтвердили, що вони на стадії досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року скористалися правом на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Тому, враховуючи норми п. 19 ст. 3 КПК України, колегія суддів вважає, що сторона захисту ОСОБА_10 отримала на відповідній стадії кримінального провадження доступ до матеріалів досудового розслідування, а отже адвокатське об`єднання «Креденс» має їх у своєму розпорядженні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити.

Щодо розгляду клопотань у порядку ч. 3 ст. 315 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_42 - адвокат ОСОБА_22 подала до суду клопотання про скасування ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_86 від 19 жовтня 2022 року у справі № 991/4604/22 (провадження 1-кс/991/4622/22), постановленої за результатом розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року.

В обґрунтування клопотання захисник, посилаючись на п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 315 КПК України, зазначила, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена всупереч вимогам закону (т. 70 а.с. 165-176).

У судовому засіданні, на запитання головуючого судді захисник повідомила, що клопотання подано у порядку ч. 3 ст. 315 КПК України, оскільки тимчасовий доступ до речей і документів є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Колегія суддів, розглянувши клопотання захисника, дійшла таких висновків.

Тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Тобто, під час підготовчого судового засідання суд може скасувати захід забезпечення кримінального провадження, який діє, а не ухвалу слідчого судді, якою такий захід застосовано.

Встановлено, що 19 жовтня 2022 року слідчим суддею Вищого антикорупційного суду у справі № 991/4604/22 розглянуто клопотання старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_71 , у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року та надано дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000278, які перебувають у володінні Національного антикорупційного бюро України; строк дії ухвали два місяці з дня її постановлення, що підтверджується копією судового рішення.

Як зазначає захисник у клопотанні, ухвала слідчого судді від 19 жовтня 2022 року виконана: детективами Національного антикорупційного бюро України отримано доступ до оригіналів матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000278 від 22 вересня 2022 року, вилучено їх та долучено до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000276 від 22 вересня 2022 року.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає, що вимога клопотання про скасування ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів на стадії підготовчого провадження, суперечить нормам Кримінального процесуального кодексу України, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Щодо визначення складу суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 315 КПК України п ід час підготовчого судового засідання суд роз`яснює обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Зі змісту обвинувальних актів у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року особи обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України та ч. 2 ст. 367 КК України.

Так, санкція ч. 2 ст. 364 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років, а ч. 2 ст. 367 КК України - позбавлення волі на строк від двох до п`яти років. Серед обвинувачених відсутні особи, зазначені у п. 2 ч. 2 ст. 31 КПК України.

Тобто, підстави для роз`яснення обвинуваченим права на звернення з клопотанням про розгляд кримінального провадження стосовно них колегіально судом у складі трьох суддів відсутні.

Однак, до суду надійшли клопотання захисників ОСОБА_23 , ОСОБА_27 та ОСОБА_30 про розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів.

Захисники у клопотаннях зазначили, що при застосуванні ст. 31 КПК України, якою визначено склад суду, слід застосовувати окремо норми абзацу першого і другого частини другої цієї статті. Тому, на їх переконання, звернення хоча б одного з обвинувачених у будь-якому кримінальному провадженні (незалежно від санкції статті чи суб`єктного складу кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються особи) з клопотанням про розгляд справи колегією суддів є належною підставою для цього.

У судовому засіданні сторона захисту підтримала клопотання про розгляд об`єднаної справи № 991/2364/23 за матеріалами кримінальних проваджень № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року колегіально судом у складі трьох суддів.

Прокурор просив відмовити у задоволенні цих клопотань.

Колегія суддів, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшла таких висновків.

Відповідно до частин 1-3 ст. 31 КПК України у редакції з 16 травня 2024 року:

1. Кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою цієї статті.

2. Кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого щодо:

1) злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років;

2) злочинів, у вчиненні яких обвинувачується Президент України, повноваження якого припинено, народний депутат України, Прем`єр-міністр України, член Кабінету Міністрів України, Секретар Ради національної безпеки і оборони України, Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, Голова Служби безпеки України, Директор Державного бюро розслідувань, Директор Національного антикорупційного бюро України, Голова Національного агентства з питань запобігання корупції, Голова Антимонопольного комітету України, Голова Національного банку України, Голова Рахункової палати, Голова Фонду державного майна України, Голова Центральної виборчої комісії, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Голова та судді Конституційного Суду України, Голова Верховного Суду, голови вищих спеціалізованих судів, Голова Вищої ради правосуддя.

Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд.

Клопотання (подання) про вирішення питання щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк розглядається колегіально судом у складі трьох суддів.

3. Кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених розглядається судом присяжних стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив клопотання про такий розгляд.

Тобто, частина перша статті 31 КПК України встановлює загальне правило здійснення кримінального провадження в суді першої інстанції суддею одноособово, а в частинах другій і третій встановлені виключення із цього правила.

Так, у частині другій цієї статті визначено:

- щодо вчинення яких злочинів (за мірою покарання та суб`єктним складом) може бути подане відповідне клопотання обвинуваченим,

- як діяти у випадку, коли не всі обвинувачені звернулися з відповідним клопотанням,

- склад суду щодо розгляду клопотання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі.

У частині третій наведена аналогічна за структурою норма про розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачене довічне позбавлення волі, а саме: за загальним правилом - колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних і алгоритм дій, якщо з таким клопотанням звернулися не всі обвинувачені.

Тому колегія суддів відхиляє доводи сторони захисту про колегіальний розгляд справи, як такі, що ґрунтуються на довільному тлумаченні норм закону.

З огляду на викладене, враховуючи санкції статей Особливої частини Кримінального кодексу України, у вчиненні яких обвинувачуються особи в цій справі, а також те, що обвинувачені не займають посади, передбачені абзацом другим вказаної частини статті, суд вважає, що судовий розгляд у об`єднаній справі за матеріалами кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року слід здійснювати суддею одноособово, а матеріали справи необхідно передати до відділу забезпечення функціонування автоматизованої системи та електронного суду управління документообігу та організаційного забезпечення Вищого антикорупційного суду для зменшення складу суду до одного судді.

Заява про порушення презумпції невинуватості.

Захисником обвинувачених ОСОБА_43 та ОСОБА_42 - адвокатом ОСОБА_27 подано до суду заяву про усунення порушення презумпції невинуватості, у якій просить: розглянути заяву; за результатами розгляду заяви постановити ухвалу, якою встановити порушення презумпції невинуватості, закріпленої у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України; на виконання ухвали суду зобов`язати директора Національного антикорупційного бюро України вжити заходів реагування, спрямованих на усунення встановленого порушення та шляхом публікації на офіційному веб-сайті Національного антикорупційного бюро України повідомити ОСОБА_43 та ОСОБА_42 , а також суспільство про вжиті заходи реагування.

Заява, зокрема обґрунтована тим, що представники Національного антикорупційного бюро України своїми умисними діями, під час інтерв`ю, на конференціях, на офіційному веб-сайті, систематично доводили до широкого кола осіб інформацію про необґрунтованість так званої «формули Роттердам +», а також про доведеність вини обвинувачених як ніби про вже встановлений факт (т. 82 а.с. 16-95).

Прокурор у письмових поясненнях від 09 квітня 2025 року, які підтримав у судовому засіданні, зазначив, що жодна офіційна новина Національного антикорупційного бюро України не містить анкетних даних підозрюваних у цій справі. Інформацію зі зазначенням прізвищ окремих осіб створена не Національним антикорупційним бюро України, а відповідним видання засобів масової інформації. Цю інформацію, зі зазначенням первинного джерела, Національним бюро лише продубльовано на власному веб-сайті.

Перевіривши матеріали заяви, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом .

Тобто сторона кримінального провадження звертаючись, зокрема, до суду з відповідними заявами, клопотаннями, скаргами має використовувати таке право у визначений кримінальним процесуальним законодавством спосіб, та з урахуванням наявності у суду повноважень для розгляду винесеного стороною питання.

Захисник ОСОБА_27 , звертаючись до суду зі заявою, посилається на порушення з боку Національного антикорупційного бюро України презумпції невинуватості та просить встановити таке порушення, з огляду на ст. 17 КПК України, ст. 296 ЦК України, ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), постанову Верховного Суду від 14 червня 2021 року у справі № 686/9636/18.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Вказані норми чинного законодавства узгоджуються із ч. 2 ст. 6 Конвенції, згідно із якою кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, а також із практикою ЄСПЛ.

Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ презумпція невинуватості є одним із компонентів справедливого судового розгляду кримінальної справи. Цей принцип тісно пов`язаний зі ст. 10 Конвенції, що гарантує свободу вираження поглядів та поширення інформації. Тому варто зазначити, що п. 2 ст. 6 Конвенції не забороняє і не перешкоджає уповноваженим особам інформувати громадськість про справи, щодо яких проводиться слідство та розгляд судом.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.02.2022 у справі № 577/1629/20, презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загальноправова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне право положення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому.

Вказане відповідає правовій позиції Європейського Суду з прав людини, який у рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Водночас, кримінальне процесуальне законодавство України не передбачає порядку вирішення судом порушеного у заяві захисника ОСОБА_27 питання, а отже і встановлення відповідних фактів.

Кримінальний процесуальний кодекс України це кодифікований закон, що визначає порядок кримінального провадження на території України. Будь-якому розширеному тлумаченню його зміст не підлягає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у суду відсутні повноваження для вирішення зазначеного питання, тому у заяві захисника ОСОБА_27 необхідно відмовити.

Відвід експерту/спеціалісту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_43 - адвокат ОСОБА_21 , в порядку ч. 4 ст. 80 КПК України, посилаючись на п. 2, 3 ч. 1 ст. 77, ст. 79 КПК України, подав заяву про відвід у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року спеціаліста/експерта ОСОБА_87 . Також, захисник просить визнати недопустимим доказом висновки спеціаліста ОСОБА_80 № 1031/34101 від 19 грудня 2019 року, № 1021/42701 від 06 квітня 2020 року та висновок експерта ОСОБА_80 № 1041/46701 від 24 вересня 2020 року, у зв`язку із тим, що вони отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органом досудового розслідування своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень (т. 82 а.с. 96-99).

У судовому засіданні захисник зазначив, що заява подана у підготовчому судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 80 КПК України, однак просить розглянути її на відповідній стадії судового провадження.

Враховуючи зазначене колегією суддів вирішено долучити заяву про відвід спеціалісту/експерту до матеріалів справи та надати оцінку на відповідній стадії судового провадження.

Керуючись ст. 2, 7, 291, 314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд у об`єднаній справі № 991/2364/23 за матеріалами кримінальних проваджень № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_42 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_43 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на 18 квітня 2025 року об 11 годині 00 хвилин у залі судових засідань № 4 у приміщенні Вищого антикорупційного суду, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 42А.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні одноособово суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю прокурора - цивільного позивача, обвинувачених - цивільних відповідачів, їх захисників - представників цивільних відповідачів, представників цивільних відповідачів.

Матеріали справи передати до відділу забезпечення функціонування автоматизованої системи та електронного суду управління документообігу та організаційного забезпечення Вищого антикорупційного суду для зменшення складу суду до одного судді.

Відмовити у задоволені клопотань захисників ОСОБА_23 , ОСОБА_27 та ОСОБА_30 про здійснення колегіального розгляду справи.

Повістки про виклик обвинувачених ОСОБА_43 та ОСОБА_42 , стосовно яких здійснюється спеціальне судове провадження, а також інформацію про процесуальні документи надсилати та публікувати відповідно до статті 323 КПК України.

Відмовити у задоволенні клопотань представників цивільних відповідачів АТ «ДТЕК Дніпроенерго» - адвоката ОСОБА_33 , ТОВ «ДТЕК Східенерго» - адвоката ОСОБА_35 про залишення цивільних позовів у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року без руху.

Відмовити у задоволенні клопотань представників цивільних відповідачів АТ «ДТЕК Західенерго» - адвоката ОСОБА_37 , ТОВ «ДТЕК Енерго» - адвоката ОСОБА_34 , ДТЕК Енерджі Б.В. (DTEK ENERGY B.V.) - адвоката ОСОБА_36 про повернення цивільних позовів у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року .

Відмовити у задоволенні клопотання представника цивільного відповідача ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_29 про залишення цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року без розгляду.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні - начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , пред`явлений в інтересах держави до ОСОБА_43 , ОСОБА_42 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , АТ «ДТЕК Дніпроенерго», АТ «ДТЕК Західенерго», ТОВ «ДТЕК Енерго», ТОВ «ДТЕК Східенерго», ДТЕК Енерджі Б.В. (DTEK ENERGY B.V.) про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року; та цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні - начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , пред`явлений в інтересах держави до ОСОБА_9 , ОСОБА_43 , ОСОБА_42 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , АТ «ДТЕК Дніпроенерго», АТ «ДТЕК Західенерго», ТОВ «ДТЕК Енерго», ТОВ «ДТЕК Східенерго», ДТЕК Енерджі Б.В. (DTEK ENERGY B.V.) про відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року прийняти до розгляду в одному провадженні з обвинувальними актами.

Відзиви представників цивільних відповідачів: АТ «ДТЕК Дніпроенерго» - адвоката ОСОБА_33 , АТ «ДТЕК Західенерго» - адвоката ОСОБА_37 , ТОВ «ДТЕК Енерго» - адвоката ОСОБА_34 , ТОВ «ДТЕК Східенерго» - адвоката ОСОБА_35 , ДТЕК Енерджі Б.В. (DTEK ENERGY B.V.) - адвоката ОСОБА_36 , захисника ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_30 , захисника ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_23 на цивільні позови у кримінальних провадженнях № 0000209 від 24 березня 2017 року та № 0000276 від 22 вересня 2022 року долучити до матеріалів справи та надати оцінку висловленим доводам на відповідній стадії судового провадження.

Клопотання представників цивільних відповідачів: АТ «ДТЕК Дніпроенерго» - адвоката ОСОБА_33 , АТ «ДТЕК Західенерго» - адвоката ОСОБА_37 , ТОВ «ДТЕК Східенерго» - адвоката ОСОБА_35 , ДТЕК Енерджі Б.В. (DTEK ENERGY B.V.) - адвоката ОСОБА_36 про виключення зі складу осіб, які братимуть участь у розгляді справи № 991/2364/23, долучити до матеріалів кримінального провадження та надати оцінку висловленим доводам на відповідній стадії судового провадження.

Відмовити у задоволенні заяви представника АТ «Запорізький завод феросплавів» та АТ «Нікопольський завод феросплавів» - адвоката ОСОБА_38 про визнання цих товариств потерпілими у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року.

Задовольнити частково клопотання захисника ОСОБА_28 про витребування документів.

Витребувати документи, які перебувають у володінні Київського окружного адміністративного суду, а саме: копію висновку експертів за результатами проведення комплексної судово-товарознавчої та судово-економічної експертизи № 1998/18-45/7301/18-53/16336/16338/18-72/16339/16340/18-71, який міститься у матеріалах судової справи № 826/15038/17.

Відмовити у задоволенні іншої частини клопотання.

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_29 про витребування документів.

Витребувати документи, які перебувають у володінні Офісу Генерального прокурора, а саме: повну інформацію з електронної інформаційної системи Єдиний реєстр досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року по розділах: «Основні відомості», «Реєстрація», «Характеристика КП» (із відображенням вкладення «Правопорушники», «Потерпілі», «Збитки», «Наслідки», «Рух», «Файли», «Зміни») «Прикріплені файли», відомості щодо зміни фабули обвинувачення.

Відмовити у задоволенні інших клопотань захисника ОСОБА_28 , а також клопотань захисників ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_30 та представників цивільних відповідачів: АТ «ДТЕК Дніпроенерго» - адвоката ОСОБА_33 , АТ «ДТЕК Західенерго» - адвоката ОСОБА_37 , ТОВ «ДТЕК Східенерго» - адвоката ОСОБА_35 про витребування документів.

Відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_23 :

- на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_83 від 10 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення допиту ОСОБА_14 .

Відмовити у задоволенні скарг захисника ОСОБА_27 :

- на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та детективів Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, яка полягає у несвоєчасному здійсненні дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України;

- на дії прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, які полягають у зверненні до Вищого антикорупційного суду з обвинувальним актом після закінчення строків досудового розслідування.

Відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_28 :

- на бездіяльність прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року, яка полягає у несвоєчасному здійсненні дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України;

Відмовити у задоволенні скарг захисника ОСОБА_30 :

- на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_82 , яка полягає у неврученні у встановленому законом порядку повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, та дію прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , яка полягала у незаконному затвердженні повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року;

- на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року, яка полягає у невчиненні однієї з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України;

- на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_83 від 10 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення допиту ОСОБА_10 .

Інші скарги захисників ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_30 , а також скарги захисників ОСОБА_20 ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_29 , подані у порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, долучити до матеріалів справи та надати оцінку на відповідній стадії судового провадження.

Скарги представника юридичних осіб - АТ «Запорізький завод феросплавів» та АТ «Нікопольський завод феросплавів», щодо яких вирішувалось питання про визнання їх потерпілими - адвоката ОСОБА_38 повернути особі, яка їх подала.

Заперечення захисника ОСОБА_22 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 липня 2019 року у справі № 760/20396/19, захисників ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та ОСОБА_27 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 991/7670/20, захисника ОСОБА_28 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04 березня 2021 року у справі № 991/1127/21, захисників ОСОБА_25 , ОСОБА_29 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 991/4604/22 долучити до матеріалів справи та надати оцінку на відповідній стадії судового провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_22 про скасування ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_86 від 19 жовтня 2022 року у справі № 991/4604/22 (провадження 1-кс/991/4622/22) за результатами розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000276 від 22 вересня 2022 року.

Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_27 про усунення порушення презумпції невинуватості.

Заяву захисника ОСОБА_21 про відвід спеціалісту/експерту долучити до матеріалів справи та розглянути на відповідній стадії судового провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_26 про тимчасовий доступ до речей і документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3