Справа № 301/693/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" квітня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000034 від 14 серпня 2023 року відносно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Брід, Іршавського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, директора ТОВ «ЕКОІР», раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Іршавського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000034 від 14 серпня 2023 року відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239 Кримінального кодексу України.

У підготовчому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що у обвинувальному акті діям ОСОБА_6 надано правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 239 КК України як забруднення та псування земель речовинами, відходами та іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що спричинило інші тяжкі наслідки.

Тяжкі наслідки, як слідує з обвинувального акту, полягають у заподіянні державі в особі Іршавської міської ради матеріальної шкоди в особливо великих розмірах. Частина 2 ст. 239 КК України передбачає кримінальну відповідальність за діяння, вказані у її частині 1, що спричинили загибель людей, їх масове захворювання або інші тяжкі наслідки.

Отже, на думку захисника, дана стаття кримінального закону не диференціює різні розміри шкоди, заподіяної внаслідок забруднення або псування земель, а також не відносить окремі з них до кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення.

Поряд забрудненням земель, дії ОСОБА_6 кваліфіковані також як псування земель. Однак, на думку захисника, зі змісту обвинувального акту неможливо зрозуміти які саме дії по псуванню земель поставлено у провину ОСОБА_6 та у чому вони полягають.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 , заперечував проти повернення обвинувального акту, оскільки вважає таке безпідставним, через те, що захист вдався до дослідження доказів та кваліфікації дій обвинуваченого, просив призначити справу до судового розгляду.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримала думку прокурора та просила призначити справу до судового розгляду.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Аналіз положень ст. 314, 315 КПК України дає можливість суду зробити висновок, що основним завданням підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні є вирішення організаційно-розпорядчих питань, які пов`язані виключно з підготовкою справи до розгляду по суті з тією метою, щоб судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснювався ефективно, оперативно та відповідно до завдань кримінального провадження, що визначені у ст. 2 КПК України. Тобто, під час підготовчого судового засідання за винятком окремих випадків (надходження угоди у кримінальному провадженні або наявність чітко визначених підстав для закриття кримінального провадження) суд не має права досліджувати докази та на основі них встановлювати, підтверджувати чи спростовувати у будь-який спосіб обставини та факти, що викладені в обвинувальному акті, стосуються суті обвинувачення чи в будь-якій інший спосіб з`ясовувати питання, які стосуються розгляду обвинувачення по суті.

Оцінка фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доказів та правової кваліфікації кримінального правопорушення, визначеного обвинувальним актом, здійснюються та вирішуються виключно на стадії судового розгляду та оформлюється відповідним судовим рішенням.

Враховуючи викладене, на переконання суду, твердження сторони захисту не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору та підлягає перевірці в ході судового розгляду.

Також, оцінюючи доводи сторони захисту в частині аргументів про те, що в обвинувальному акті не зазначено формулювання обвинувачення, суд вважає за потрібне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В обвинувальному акті, зокрема, зазначається виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України). Саме сформульованим обвинуваченням визначаються межі судового розгляду (ч. 1 ст. 337 КПК України).

Обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення у цьому кримінальному провадженні.

Визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора. Адже виключно прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому КПК України. При цьому кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, кваліфікації дій особи, зобов`язувати його змінювати цей обсяг та/або статтю Закону України про кримінальну відповідальність.

Вказана позиція кореспондується з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 3 липня 2019 року по справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18). Відповідно до названої позиції, кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати змінити їх виклад.

Більше того, дискреційні повноваження прокурора щодо викладу фактичних обставин, здійснення правової кваліфікації, формулювання обвинувачення на власний розсуд не позбавляють сторону захисту права доводити наявність інших обставин, які можуть бути витлумачені на користь обвинуваченого, або ж доводити необхідність зміни правової кваліфікації його діянь.

Отже, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку, що стороною захисту не наведено, а судом не встановлено такої невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України, яка б слугувала беззаперечною підставою для його повернення прокурору.

За таких обставин у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити, а клопотання прокурора ОСОБА_3 про призначення кримінального провадження до судового розгляду, слід задовольнити.

Дане кримінальне провадження підсудне Іршавському районному суду Закарпатської області згідно правил підсудності, передбачених ст. 32 та 33 КПК України.

Під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.4-8 ч.І або ч.2 ст. 284 КПК України, немає.

Підстав для проведення судового розгляду в закритому провадженні немає.

Визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 219, 284, 291, 314-317, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору, у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000034 від 14 серпня 2023 року відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239 Кримінального кодексу України - відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000034 від 14 серпня 2023 року відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239 Кримінального кодексу України у відкритому судовому засіданні у залі Іршавського районного суду Закарпатської області на 16 травня 2025 року о 10 год. 00 хв..

Проведення судового розгляду кримінального провадження буде здійснено суддею одноособово.

Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження.

Ухвала в частині призначення справи до судового розгляду, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1