Справа № 308/2773/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000102 від 24 січня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , про проведення огляду житла чи іншого володіння особи,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000102 від 24 січня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , про проведення огляду житла чи іншого володіння особи.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000102 від 24 січня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що 23.01.2025 до СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт від о/у ВМП ГУНП в Закарпатській області про те, що військовослужбовець ОСОБА_6 на території м. Ужгород, за грошову винагороду здійснює організацію незаконного переправлення осіб призивного віку через державний кордон України.

24.01.2025 по вказаному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Надалі ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо незаконного переправлення осіб через держаний кордон України, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розробили протиправний механізм переправлення осіб через державний кордон України відповідно до якого, особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, перетинають кордон поза межами пункту пропуску до країн Європейського Союзу осіб.

З метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підшукали особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (який надалі діяв під контролем правоохоронних органів).

Зокрема, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи на меті незаконно переправити ОСОБА_10 через державний кордон України, проінструктував ОСОБА_10 про те, що йому необхідно з`явитись до м. Ужгород, де необхідно буде, на декілька днів, винайняти житло, до моменту організації ними його ( ОСОБА_10 ) незаконного переправлення через державний кордон України.

Згідно вимоги ОСОБА_7 , ОСОБА_10 за вказану організацію незаконного переправлення, повинен був їм ( ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ) заплатити грошові кошти у сумі 6000 доларів США.

Надалі, 10.02.2025 близько 18:00 год. за вказівками ОСОБА_7 , ОСОБА_10 прибув до м. Ужгород та заселився в орендованій квартирі що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому 11.10.2024 близько 09:00 год. ОСОБА_7 перебуваючи у м. Ужгород зустрівся з ОСОБА_10 та повідомив йому, що для переправлення його через державний кордон України необхідно буде зробити документ, який надасть йому можливість безперешкодно проїжджати через контрольні пости які розташовані на дорозі, яка веде до місця незаконного перетину державного кордону України.

Після цього, близько 12:20 год. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 прибули за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 познайомив ОСОБА_10 з військовослужбовцем Державної прикордонної служби України ОСОБА_8 ..

У ході вказаної розмови, ОСОБА_8 повідомив, що виготовить для ОСОБА_10 документ, який буде свідчити, що він представник органів прикордонної служби, та який надасть йому можливість безперешкодно проїжджати через контрольні пости для доїзду до місця перетину державного кордону.

Крім того, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 , що перетин останнім державного кордону планується на наступний день на Україно-Словацькому кордоні в районі міста Перечин Закарпатської області, зазначивши, що в цей день одна із ділянок державного кордону неподалік міста Перечина Закарпатської області, буде без охорони військовослужбовців органів Державної прикордонної служби України.

У свою чергу, ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_10 що організація переправлення його через державний кордон України, буде успішна.

Під час цієї розмови, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , висловили ОСОБА_10 вимогу надати їм завдаток у розмірі 1500 доларів США за організацію ними його незаконного перетину державного кордону України.

Надалі, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 , близько 14 год. прибули за адресою м. Ужгород вул. Андрія Палая, неподалік магазину «Зіна» де їх очікував ОСОБА_9 який був на транспортному засобі «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 .

Під час розмови ОСОБА_10 із ОСОБА_9 , яка відбулася у присутності ОСОБА_7 , ОСОБА_9 надав вказівки та поради щодо незаконного перетину ОСОБА_10 державного кордону.

Зокрема, ОСОБА_9 вказав ОСОБА_10 напрямок державного кордону на якому відбудеться організація його незаконного перетину державного кордону України, а також вказав місця розташування вишок на яких несуть службу військовослужбовці Державної прикордонної служби України, щоб не бути ними виявленими.

Крім того, ОСОБА_9 зобов`язався особисто провести ОСОБА_10 до лінії державного кордону України для його незаконного ним перетину.

В подальшому, того ж дня, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 прибули до м. Ужгород, а саме до будинку АДРЕСА_3 де ОСОБА_10 , взявши з місця проживання грошові кошти у сумі 1500 доларів США. надав їх ОСОБА_7 , який в свою чергу повідомив, що переправлення відбудеться наступного дня, а саме 12.02.2025 та щоб ОСОБА_10 очікував наступних його вказівок.

12.02.2025 близько 10:00 год. ОСОБА_7 в ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_10 , що переправлення відбудеться цього дня, близько 17:00 год.

Того ж дня (12.02.2025), біля 17 год. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 на транспортному засобі «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 прибули до будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_10 та вказав сідати до них в автомобіль.

Під час слідування в автомобілі до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 надали вказівку ОСОБА_10 виключити мобільні телефони при перетині державного кордону, а ОСОБА_9 , у свою чергу повідомив ОСОБА_10 про необхідність у подальшому виконувати всі вказівки ОСОБА_8 , до автомобіля якого вони зараз його підсадять.

Надалі, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибули до готелю «Закарпаття» за адресою м. Ужгород площа Кирила і Мифодія, 5, де їх очікував ОСОБА_8 на транспортному засобі марки «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_2 та ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 пересіли до нього в автомобіль, де ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_7 передав останньому решту грошових коштів у сумі 4500 доларів США за незаконне переправлення через державний кордон України, які ОСОБА_7 забрав собі та повідомив ОСОБА_10 , що надалі доставку його до кордону та переправлення буде здійснювати ОСОБА_8 і вийшов з автомобіля, після чого біля 20.50 год. 12.02.2025 протиправна діяльність ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 по організації ними незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України була припинена працівниками правоохоронних органів.

У клопотанні вказано на те, що як встановлено на даний час встановлено: знаряддям вчинення кримінального правопорушення є автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21099» д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки саме за допомогою даного автомобіля ОСОБА_9 вчиним кримінальне правопорушення, про підозру якого останньому повідомлено. Оскільки його було зупинено на даному автомобілі, що унеможливлювало своєчасне звернення органу досудового розслідування до слідчого судді із клопотанням про проведення огляду чи проведення обшуку.

При цьому слідчий зазначає, що зважаючи на неможливість з об`єктивних причин отримання ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення огляду (обшуку), враховуючи невідкладну необхідність увійти до житла чи іншого володіння особи, у зв`язку із невідкладними випадками, пов`язаними із врятування майна у зв`язку з реальною загрозою його знищення чи переховування як доказу вчинення злочину, на підставі ч.3 ст.233, ст. 327 КПК України органом досудового розслідування 12.01.2025 о 20:54 год., проведено огляд до постановлення ухвали слідчого судді в автомобілі марки «ВАЗ» моделі «21099» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні у гр. ОСОБА_9 .

У клопотанні вказано на те, що у ході проведення вказаного огляду виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21099» д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Закарпатській області, 45 банкнот номіналом 100 доларів США з маркувальною позначкою «Сувенір», які поміщено до спец. пакету №PSP1470081, мобільний телефон марки «Samsung», який вилучено та упаковано до спец. пакету №RIC2174851, 1 банкноту номіналом 100 доларів США з маркувальною позначкою «Сувенір», 1 банкноту номіналом 100 доларів США серії PI87780191A, які поміщено до спец. пакету №PSP2143781, мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi», який вилучено та упаковано до паперового конверту НПУ, для того щоб довести що саме за допомогою даного автомобіля вчинено кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_9 та встановленні інших обставин, передбачених ст. 91 КПК України, кримінального правопорушення, яке на даний час розслідується.

Вилучені речі та автомобіль визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий зауважує, що зазначені предмети та документи є доказами фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У клопотанні містяться покликання на ст.84, ч. 1 ст. 98, ч.3 ст.233, ст.234 КПК України.

Слідчий зауважує що, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, зібрання необхідної доказової бази, встановлення інших фактичних даних, що сприятимуть повноті, об`єктивності та неупередженості досудового розслідування, у кримінальному провадженні виникла невідкладна необхідність проведення огляду, який проведено за правилами обшуку до постановлення ухвали слідчого судді в автомобілі марки «ВАЗ» моделі «21099» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні у гр. ОСОБА_9 .

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 40, 110, 234,237 КПК України, слідчи просить слідчого суддю: задовольнити дане клопотання і постановити ухвалу про надання дозволу на проведення огляду до постановлення ухвали слідчого судді в транспортному засобі марки «ВАЗ» моделі «21099» д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Закарпатській області, 45 банкнот номіналом 100 доларів США з маркувальною позначкою «Сувенір», які поміщено до спец. пакету №PSP1470081, мобільний телефон марки «Samsung», який вилучено та упаковано до спец. пакету №RIC2174851, 1 банкноту номіналом 100 доларів США з маркувальною позначкою «Сувенір», 1 банкноту номіналом 100 доларів США серії PI87780191A, які поміщено до спец. пакету №PSP2143781, мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi», який вилучено та упаковано до паперового конверту НПУ.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав. Просив задоволити таке з підстав що в ньому наведені. Просив врахувати що огляд проводився у зв`язку із безпосереднім переслідуванням особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, на місці затримання осіб, які перебували на вказаному в клопотанні транспортному засобі. Окрім того, просив врахувати що постанова про визнання речовими доказами вилученого майна в ході огляду автомобіля 12.02.2025, винесена слідчим 13.02.2025. Також до матеріалів клопотання просив долучити відеозапис з ОМП, копію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_9 . Також просив долучити реєстраційну картку ТЗ НОМЕР_1 ВАЗ 21099СПГ , згідно якої власником ТЗ є ОСОБА_11 .

Заслухавши пояснення прокурора, з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 84,85,86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як слідує зі змісту п.10 ч.3, ст. 214, ч.1 ст. 233 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та проводяться лише після внесення відомостей щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (крім огляду місця події у невідкладних випадках).

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Нормами ст.233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно п.п.4, 5, 6, 8 ч.3 ст. 234 КПК України клопотання про обшук, повинно містити відомості про: підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000102 від 24 січня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що 23.01.2025 до СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт від о/у ВМП ГУНП в Закарпатській області про те, що військовослужбовець ОСОБА_6 на території м. Ужгород, за грошову винагороду здійснює організацію незаконного переправлення осіб призивного віку через державний кордон України.

24.01.2025 по вказаному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, під час слідування в автомобілі до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 надали вказівку ОСОБА_10 виключити мобільні телефони при перетині державного кордону, а ОСОБА_9 , у свою чергу повідомив ОСОБА_10 про необхідність у подальшому виконувати всі вказівки ОСОБА_8 , до автомобіля якого вони зараз його підсадять.

Надалі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибули до готелю «Закарпаття» за адресою м. Ужгород площа Кирила і Мифодія, 5, де їх очікував ОСОБА_8 на транспортному засобі марки «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_2 та ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 пересіли до нього в автомобіль, де ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_7 передав останньому решту грошових коштів у сумі 4500 доларів США за незаконне переправлення через державний кордон України, які ОСОБА_7 забрав собі та повідомив ОСОБА_10 , що надалі доставку його до кордону та переправлення буде здійснювати ОСОБА_8 і вийшов з автомобіля, після чого біля 20.50 год. 12.02.2025 протиправна діяльність ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 по організації ними незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України була припинена працівниками правоохоронних органів.

Таким чином на даний час вбачається, що встановлено знаряддя вчинення кримінального правопорушення яким є автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21099» д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки саме за допомогою даного автомобіля ОСОБА_9 вчинено кримінальне правопорушення, про підозру якого останньому повідомлено. ОСОБА_9 було зупинено на даному автомобілі, що унеможливлювало своєчасне звернення органу досудового розслідування до слідчого судді із клопотанням про проведення огляду чи проведення обшуку такого володіння особи.

Згідно протоколу огляду вказаним транспортним засобом користувався гр. ОСОБА_9 . Вказаний автомобіль згідно матеріалів реєстраційної картки ТЗ НОМЕР_3 , належить ОСОБА_11 .

13.02.2025, вилучені речі та автомобіль постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

У Постанові від 14.06.2018 року у справі № 11-386 сап 18, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що вмотивованість ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи повинна бути в межах, які не розкривають таємницю досудового розслідування, зокрема в ній повинні бути наведені аргументи, що переконали суддю у задоволенні чи відхиленні такого клопотання. При цьому нормами КПК України не передбачено обов`язку слідчого судді перелічувати всі обставини кримінального провадження і викладати в ухвалі про надання дозволу на обшук усі відомі і встановлені відомості.

На переконання слідчого судді, слідчим доведено, що доступ до зазначених у клопотанні речей неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, у зв`язку можливістю їх знищення, враховуючи правові підстави для проведення обшуку, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки обшуку, розумність та співрозмірність обшуку завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також неможливість досягнення мети, на яку посилається слідчий, без застосування цих заходів, слідчий суддя вважає, що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування, тому клопотання є обґрунтоване та підлягає задоволенню в цій частині.

Слідчий суддя вважає доведеним, що оскільки згідно матеріалів клопотання, результатами проведених оперативно-розшукових заходів встановлено, що фактично за допомогою автомобілю марки «ВАЗ» моделі «21099» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , до вчинення яких він імовірно причетний, під час зупинки транспортного засобу саме він перебував за кермом вказаного авто, то в ньому можуть знаходитися речі, предмети та документи є доказами фактів та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

При цьому як встановлено під час розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу і на те, що проведення огляду автомобіля було не спонтанним та не безпідставним. Так, проведенню огляду передувало проведення слідчих (розшукових) дій з встановленням обґрунтованості для здійснення такого втручання у приватне життя особи, що не зможе викликати сумніви у його законності, оскільки ця слідча дія ґрунтувалася на низці проведених оперативних заходів, щодо встановлення транспортного засобу на якому пересуваються особи причетні до вчинення злочину. Окрім того, події що відбувалися 12.02.2025, за участю вказаних фігурантів, відбувалися під контролем правоохоронних органів.

Огляд транспортного засобу було здійснено без ухвали слідчого судді, однак така слідча дія була зумовлена невідкладністю, безпосередньо під час затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, та з метою виявлення, перевірки та фіксації можливих відомостей про кримінальне правопорушення, врятуванням майна, його виявлення та вилучення.

Слідчим суддею враховано практику ЄСПЛ щодо такого поняття як надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом, в якому Суд зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму (рішенні у справі «Сутяжник проти Росії» від 23.07.2009 (№ 8269/02)).

Як слідує зі зміст ч.3, ст. 214, ч.1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та проводяться лише після внесення відомостей щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (крім огляду місця події у невідкладних випадках).

Згідно ч. 2 ст. 223 КПК України, підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання та в судовому засіданні органом досудового розслідування доведено що огляд (проникнення до) автомобіля до постановлення ухвали слідчого судді було пов`язано також із наявністю невідкладного випадку, пов`язаного із врятуванням майна, речей, які можуть мати значення речових доказів у даному кримінальному правопорушенні.

В подальшому, за результатами проведення вказаної слідчої дії, враховуючи наведені вище обставини, на виконання приписів ч.ч.1,3 ст.233 КПК, слідчий, 13.02.2025 звернувся з клопотанням про надання дозволу на проведення огляду транспортного засобу, що фактично було проведено 12.02.2025. До суду поштовим зв`язком клопотання надійшло 24.02.2025, та в той же день призначено до розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді. З положень ст. 234 КПК України випливає, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання слідчого та долучені до нього матеріали, вважає, що у ньому наявні відомості визначені ст. 234 КПК України, обставин, регламентованих частиною 5 вказаної статті та статті 233, які б слугували підставою для відмови у задоволенні клопотання, слідчим суддею не встановлено.

Порушень вимог ст.ст. 233, 234 КПК України, Глави 20 КПК України слідчі (розшукові) дії, та Глави 2 КПК України засади кримінального провадження, слідчим суддею не виявлено.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Слідчим суддею, не було встановлено відомостей, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на обшук становитиме особистий та надмірний тягар, тобто, апріорі, таке втручання не є свавільним, оскільки отримання дозволу на його проведення здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого правопорушення та відповідає справжнім інтересам суспільства.

Слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні доведено, що проведення обшуку, у зв`язку з переслідуванням підозрюваної особи, збереженням речових доказів, було необхідним для досягнення мети його проведення, а саме: виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, речей та документів, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, а його проведення до постановлення ухвали слідчим суддею здійснено за наявності підстав передбачених до ч.3 ст. 233 КПК України.

Слідчим проведено обшук з дотриманням порядку процедури. Протокол огляду транспортного засобу від 12.02.2025 року що наявний в матеріалах клопотання, містить всі необхідні відомості, фіксація проведеної слідчої дії здійснювалась за допомогою відеокамери, з залученням понятих.

З огляду на вказане слідчий суддя приходить до висновку, що надання дозволу на проведення обшуку забезпечить досягнення мети його проведення, а саме: виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, речей та документів, відшукання знаряддя кримінального правопорушення.

Зважаючи на вище вказане, клопотання та додані до нього матеріали містять достовірні дані про те, що огляд (фактично обшук) транспортного засобу, до постановлення ухвали слідчого судді було, проведено у встановленому процесуальним законом порядку. Слідчим проведено обшук з дотриманням порядку процедури проведення обшуку. Протокол огляду від 12.02.2025 року міститься матеріалах клопотання, містить всі необхідні відомості.

Згідно з ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді. З положень ст. 234 КПК України випливає, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання слідчого та долучені до нього матеріали, вважає, що у ньому наявні відомості визначені ст. 234 КПК України, обставин, регламентованих частиною 5 вказаної статті та статті 233, які б слугували підставою для відмови у задоволенні клопотання, слідчим суддею не встановлено.

Порушень вимог ст.ст. 233, 234 КПК України, Глави 20 КПК України - слідчі (розшукові) дії, та Глави 2 КПК України - засади кримінального провадження, слідчим суддею не виявлено.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Слідчим суддею, не було встановлено відомостей, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на обшук становитиме особистий та надмірний тягар, тобто, апріорі, таке втручання не є свавільним, оскільки отримання дозволу на його проведення здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого правопорушення та відповідає справжнім інтересам суспільства.

Слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що проведення такої слідчої дії, як огляд, був необхідним для досягнення його проведення, а саме: виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, речей та документів, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, а його проведення до постановлення ухвали слідчим суддею здійснено за наявності підстав передбачених до ч.3 ст. 233 КПК України.

При цьому слід врахувати і те, що у разі відмови слідчого судді у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу. (ч.3 ст. 233 КПК України).

Слідчим та прокурором при розгляді клопотання було наведено слідчому судді достатньо аргументів, які дають підстави вважати, що можливо мало місце вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 ККУкраїни; відшукувані речі можуть бути доказами під час судового розгляду; за наведених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

На даному етапі досудового розслідування вимоги клопотання виправдовують втручання у права та інтереси власника житлового приміщення, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного в даному випадку органом досудового розслідування фактично проведено обшук володіння особи без ухвали слідчого судді про дозвіл на його проведення, у зв`язку із чим виникла необхідність звернутися до слідчого судді з клопотання про надання дозволу на проведення обшуку житла проведено без ухвали слідчого судді, з метою дотриманням загальних засад кримінального провадження, до яких, зокрема, згідно ч. 1 п. 6 ст. 7 КПК України відноситься - недоторканність житла чи іншого володіння особи, а також дотримання приписів статті 30 Конституції України згідно якої, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, тобто узаконення огляду.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню для досягнення мети регламентованої ч. 1 ст. 234 КПК України та з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема його організації, знарядь його вчинення, документування та здобуття доказів кримінально-протиправної діяльності, відшукання та вилучення речових доказів, які самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для встановлення об`єктивної істини та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши пояснення прокурора з приводу внесеного клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що необхідність проведення огляду транспортного засобу була зумовлена невідкладністю, у зв`язку із безпосереднім переслідуванням особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, та з метою виявлення предметів кримінального правопорушення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, та збереження такого майна, огляд (обшук) володіння проведено у зв`язку з безпосереднім затриманням осіб, які ймовірно причетні до вчиненого кримінального правопорушення, на місці події, строк звернення з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді не пропущений, та беручи до уваги, що за результатами огляду та вилучено документи та речі, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню для досягнення мети регламентованої ч. 1 ст. 234 КПК України та з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема його організації, знарядь його вчинення, документування та здобуття доказів кримінально-протиправної діяльності, відшукання та вилучення речових доказів, які самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для встановлення об`єктивної істини та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що згідно постанови від 17 лютого 2021 року справа № 263/10353/16-к провадження № 51-4972км20 ВС вказав на те, що системне тлумачення процесуальних норм, а саме статей 37, 39,236 КПК України, дає підстави стверджувати, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана прокурором, призначеним здійснювати процесуальне керівництво в порядку ст. 37 КПК України, або слідчим, визначеним керівником органу досудового розслідування в порядку ст. 39 цього Кодексу.

Приписи ст. 235 КПК України не зобов`язують слідчого суддю в ухвалі зазначати прокурора чи слідчого, який буде проводити обшук, натомість зазначена ухвала має містити відомості про прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук. Тобто, процесуальний закон зобов`язує слідчого суддю встановити, що клопотання надійшло від уповноваженої особи прокурора, включеного до групи прокурорів, або слідчого, якому доручено здійснювати розслідування, в порядку статей 37, 39, 216 КПК України. Судовий контроль під час розгляду клопотання про проведення обшуку здійснюється з метою забезпечення права на недоторканність житла чи іншого володіння особи. Водночас, зміст норм цього Кодексу не дає підстав для твердження про те, що до повноважень слідчого судді належать, крім здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ст. 3 КПК України), ще й інші, віднесені до повноважень прокурора та слідчого з організації досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 166, 223, 233-236, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000102 від 24 січня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , про проведення огляду житла чи іншого володіння особи,- задовольнити.

Надати стороні кримінального провадження - слідчим що входять до групи слідчих які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 24 січня 2025 року, дозвіл на проведення огляду (обшуку) автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21099» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні у ОСОБА_9 , огляд якого фактично проведено 12.02.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1