Справа № 274/9865/24 Провадження № 1-кп/0274/528/25
УХВАЛА

15.01.2025 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного 26.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001212 щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України -

в с т а н о в и в:

до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 23.12.2024 з Бердичівської окружної прокуратури надійшов вищевказаний обвинувальний акт.

Ухвалою від 26.12.2024 у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні захисник заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений, про передачу матеріалів кримінального провадження складу суду Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, яким вже здійснюється судове провадження щодо ОСОБА_5 , для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечив проти клопотання захисника та підтримав подане ним до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб до обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки ризики, що слугували підставою для обрання таких запобіжних заходів, на думку прокурора, не зникли та існують на цей час.

Захисник обвинуваченого заперечив проти клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, вважав за можливе застосувати до засудженого домашній арешт із забороною залишати місце проживання у певні години. На обґрунтування своє позиції зазначив, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, оскільки проживає разом із матір`ю та братом, має бажання працевлаштуватись. Також, зазначив, що наявність у суді двох кримінальних проваджень щодо обвинуваченого не може слугувати підставою для продовження тримання його під вартою, адже відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що він не має наміру переховуватися від суду. Просив застосувати щодо нього домашній арешт, адже за період перебування під вартою зробив для себе правильні висновки та зобов`язується змінити свою поведінку у кращу сторону.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 КПК України. У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Враховуючи те, що в провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 (справа № 274/2543/24), то з метою всебічності, повноти та об`єктивності дослідження і вирішення справи, це кримінальне провадження підлягає передачі складу суду, яким вже здійснюється судове провадження щодо цього ж обвинуваченого для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень.

Окрім того, згідно зі ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, враховуються, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутація, майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

На обґрунтування ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором зазначено, що на теперішній час обвинувачений ОСОБА_5 продовжує обвинувачуватися у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, тому з огляду на суворість покарання, яке йому загрожує, та те, що він є непрацевлаштований, неодружений, утриманців немає, не виключається можливість того, що він може переховуватися від суду. Також, обвинувачений раніше був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України, а на розгляді в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області перебувають два обвинувальні акти за ч. 2 ст. 309 КК України, а тому з метою забезпечення власних матеріальних потреб є ймовірність вчинення ОСОБА_5 нових злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.11.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.01.2025, визначено розмір застави та обов`язки, у разі її внесення.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею було враховано, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин, продовжувати вчиняти інші злочини, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення злочину щодо незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, на розгляді в суді перебувають два обвинувальні акти щодо останнього за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став та продовжив скоювати нові умисні злочини з корисливих мотивів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Крім цього, слідчим суддею враховано, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, ступінь соціальних зав`язків не є такою, яка б утримувала його в м. Бердичеві.

Обставини, враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого, не змінилися, що свідчить про відсутність зменшення ризиків в цій частині. Встановлені ризики є дійсними та триваючими.

На теперішній час ОСОБА_5 продовжує обвинувачуватися у вчиненні тяжкого злочину. Окрім того, на розгляд до суду прокуратурою було направлено два обвинувальні акти щодо нього за ч. 2 ст. 309 КК України.

Тож, з врахуванням тяжкості злочину, у яких обвинувачується ОСОБА_5 та міри покарання, що йому загрожує у випадку доведеності його вини, зважаючи на його особу, суд вважає доведеною наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Варто зазначити, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям ризик - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ідалов проти росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

При цьому, суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на цей час неможливе. Тривалість застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу з урахуванням його виду у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на теперішній час не виходить за межі розумного строку.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що в справі ще навіть не проведене підготовче судове засідання, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, та позбавляє його можливості переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за доцільне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого на 60 днів.

Стороною захисту не доведено того, що заявлені стороною обвинувачення ризики зменшились, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. домашнього арешту, гарантуватиме належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігання існуючим ризикам.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про обвинуваченого та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд визначає обвинуваченому ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладанням на нього обов`язків, визначених у ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі сплати застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 178, 183, 199, 314-316, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб до 15 березня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок), яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Сума застави, підлягає внесенню на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області: рахунок отримувача UA0000277, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26278626, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172. Призначення платежу: застава за ОСОБА_5 , справа № 274/9865/24, Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

При сплаті застави покласти на ОСОБА_5 строком на 2 місяці такі обов`язки:

- прибувати за першим викликом до суду;

- не відлучатися із міста Бердичева Житомирської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Клопотання захисника про передачу матеріалів кримінального провадження для об`єднання задовольнити.

Матеріали кримінального провадження № 0001212 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, передати складу суду Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, яким вже здійснюється судове провадження щодо цього ж обвинуваченого (справа № 274/2543/24) для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№ 8)".

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1