Справа № 464/5903/18
пр.№ 1-кс/464/1674/24
У Х В А Л А

16 грудня 2024 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання в порядку ст.220 КПК України

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову прокурора Франківскої окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 про часткову відмову в задоволенні клопотання від 13 листопада 2024 року, а саме - допиті прокурорів та працівників поліції: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

На розгляд скарги її учасники не з`явились.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

29 листопада 2024 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову від 13 листопада 2024 року у кримінальному провадження № 0000656, прийняту в порядку ст.220 КПК України.

Вказана скарга надійшла у провадження слідчого судді ОСОБА_1 згідно з протоколом авторозподілу справ від 29.11.24.

02.12.24. слідчим суддею заявлено самовідвід, у задоволенні якого ухвалою суду від 03.12.24. відмовлено.

Ухвалою слідчого судді від 05.12.24. відкрито провадження по скарзі.

10 грудня 2024 року у судовому засіданні заявник ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_1 , у задоволенні якого ухвалою суду від 11 грудня 2024 року було відмовлено.

Розгляд справи призначався на 16 грудня 2024 року на 09.20 год.

На розгляд скарги 24.10.24. заявник не з`явився, жодних письмових заяв чи клопотань не подав, скаргу не підтримав.

Згідно з ч.3 ст.306 КПК України розгляд зазначеної категорії скарг здійснюється за обов`язкової участі особи, яка її подала.

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14.12.11. № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, і відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності та диспозитивність.

Водночас, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 28 травня 1985 року «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), від 08 січня 2008 року "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Диспозитивність, як загальна засада кримінального провадження, полягає у тому, зокрема, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений КПК України.

Отже особа, яка подала скаргу до суду, отримала доступ до правосуддя, під яким згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Натомість ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду поданої ним скарги, що підтверджується наявною у справ довідкою про доставку повідомлення у додаток «Вайбер» на мобільний телефон, зазначений самим заявником, на її розгляд не з`явився.

З урахуванням викладеного та поведінки заявника, який, отримавши доступ до правосуддя, на розгляд скарги до суду не з`явився, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні поданої ними скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала остаточна та оскарженню в порядку ст.309 КПК України не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1