Справа№534/2729/24
Провадження №1-кп/534/312/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Горішні Плавні кримінальне провадження №0002020 від 12 вересня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, українця, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, військовослужбовця, з середньо-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 115-РС від 14.05.2024 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та призначено на посаду навідника розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, в разі виявлення правопорушення військовослужбовцем, які містять ознаки кримінального правопорушення, про вказаний факт негайно повідомити командира та утримувати інших військовослужбовців від вчинення кримінальних правопорушень, неухильно виконувати віддані усні та письмові накази командира у зазначений термін та інших.

Однак, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів солдат ОСОБА_4 діючи необережно, вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Так, 12.09.2024 приблизно о 14 год 00 хв., в світлу пору доби, без опадів, по сухому асфальтобетонному покриттю по просп. Героїв Дніпра в м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області, яка має по три смуги руху у кожному напрямку, зі сторони вул. Добровольського в напрямку вул. Миру м. Горішні Плавні, керуючи технічно справним автомобілем Mercedes Benz E220CDI, реєстраційний номер Республіки Румунія НОМЕР_3 , у крайній лівій смузі руху, зі швидкістю не менше 87,5-91,4 км/год, рухався водій ОСОБА_4 .

В цей саме час попереду автомобіля Mercedes Benz E220CDI, в районі буд. 30 по просп. Героїв Дніпра на нерегульований пішохідний перехід через просп. Героїв Дніпра, який визначений дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» та дорожніми знаками 5.38.1-5.38.2 «Пішохідний перехід», вийшла пішохід ОСОБА_5 , яка почала перетинати дорогу по нерегульованому пішохідному переходу з ліва на право, відносно напрямку руху автомобіля.

Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу через просп. Героїв Дніпра, поблизу буд. 30, водій ОСОБА_4 , рухаючись з перевищенням дозволеної швидкості руху в межах населеного пункту, не надав переваги в русі пішоходу ОСОБА_5 , яка рухалась по нерегульованому пішохідному переходу, маючи можливість своєчасно виявити пішохода, не вжив заходів до зменшення швидкості та своєчасного екстреного гальмування автомобіля перед пішохідним переходом, змінив напрямок свого руху праворуч з крайньої лівої смуги руху у середню смугу, тим самим порушив вимоги п.п. 10.1, 18.1. «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, де відповідно вказано, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека - виїхав на нерегульований пішохідний перехід та в середній смузі руху допустив наїзд передньою крайньою правою частиною керованого ним автомобіля у праву частину тіла пішохода ОСОБА_5 .

Внаслідок проявленої злочинної необережності та порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху, пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до лікарні КНП «Лікарня інтенсивного лікування 1 рівня м. Горішні Плавні», де того ж дня померла у лікувальному закладі.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 663 від 17.10.2024, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_5 виявлені такі тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітини у вигляді множинних переломів ребер 2,3,4,5,6,7,8,9,10-го по передній пахвовій лопатковій лінії та біля хребтовій лінії справа, крововиливу під плевру правої легені між середньою та нижньою частками, крововиливу з розривом плеври по задній поверхні верхньої частки правої легені, крововиливу в товщу нижньої частки правої легені, правобічний гемоторакс (скупчення крові в правій плевральній порожнині); закритої травми живота у вигляді крововиливу в правий купол діафрагми, щілиноподібного розриву правої частки печінки, внутрішньопечінкової гематоми правої частки печінки, крововиливу в ділянці воріт печінки, щілиноподібного розриву селезінки, крововиливу в жирову капсулу правої нирки, гемоперитонеум (скупчення крові в черевній порожнині); закритого перелому правого плеча; синці в лобній ділянці справа, на зовнішній поверхні верхньої та середньої третини правого плеча, на зовнішній поверхні правого колінного суглобу, на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу з переходом на тильну поверхню верхньої третини правого плеча з садном; на тильній поверхні середньої фаланги 3-го пальця правої кисті, на тильній поверхні лівої кисті в проекції 1, 2, 3-ої п?ясних кісток, 2-го п?ясно-фалангового суглобу та 1-го п`ясно-фалангового суглобу з саднами, на зовнішній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу з переходом на тильно-зовнішню поверхні правої стопи з садном; садна на задній поверхні лівого колінного суглобу.

Всі вищевказані тілесні ушкодження являють собою закриту травму грудної клітини та живота, поєднану з травмою правої кінцівки, яка ускладнилась травматичним шоком тяжкого ступеня, та стосовно живої особи має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя (п.п. 2.1.1.а), 2.1.2., 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.н. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України») і в даному випадку призвела до смерті.

Всі виявлені тілесні ушкодження утворились в короткий проміжок часу (майже одномоментно) незадовго до госпіталізації потерпілої в стаціонар, від ударної дії тупих предметів, якими могли бути виступаючі деталі автомобілю, що рухався.

Отже, смерть ОСОБА_5 настала внаслідок тупої закритої травми грудної клітини та живота, поєднаної із травмою правої кінцівки, яка ускладнилась травматичним шоком, що підтверджується даними судово-гістологічного дослідження.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-24/18235-ІТ від 24.10.2024, в заданій дорожній обстановці водій автомобіля Mercedes Benz E220CDI, реєстраційний номер Республіки Румунія НОМЕР_3 , ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом виконання вимог п.п. 10.1., 18.1. «Правил дорожнього руху України».

У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Mercedes Benz E220CDI реєстраційний номер Республіки Румунія НОМЕР_3 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1., 18.1. «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_4 добровільно відшкодував йому матеріальну шкоду. Претензій до нього не має, при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та пояснив, що вчинив його за обставин, викладених в обвинувальному акті та встановлених в судовому засіданні. Щиро каявся, зазначив, що відшкодував потерпілому шкоду.

Прокурор, обвинувачений та потерпілий в судовому засіданні вважали за можливе розглянути зазначене кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, допитом потерпілого, дослідженням проведених експертих, доказів понесених процесуальних витрат та матеріалів, характеризуючих обвинуваченого.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши в сукупності докази у справі в межах обраного обсягу та порядку, суд дійшов висновку, що в діянні ОСОБА_4 наявний склад кримінального правопорушення. Його діяння суд кваліфікує як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто за ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Частиною другою статті 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винуватій особі необхідного та достатнього заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв би досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому міри покарання, суд керується положеннями ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, ту обставину, що ОСОБА_4 вперше скоїв злочин з необережності, особу обвинуваченого, а саме: його ставлення до скоєного, засудження своєї поведінки, готовність нести відповідальність, раніше не судимий, добровільно вступив до Збройних Сил України, захищаючи Батьківщину, отримав вогнепальне осколкове хребтово-спинномозкове поранення, також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, відшкодування завданих збитків. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 не перебуває на обліку у нарколога, психіатра.

Отже, виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючі дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України з урахуванням положень статті 69-1 КК України.

Так, відповідно до статті 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Поряд із цим, суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України, оскільки тільки у виключних випадках суд може призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, та лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

В даному випадку суд таких обставин не вбачає.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, необережну форму вини, особу винного, його ставлення до наслідків вчиненого, факт повного відшкодування шкоди, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 13.09.2024 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України. Згідно із долученими до справи матеріалами, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 було проведено експертизу технічного стану транспортного засобу, автотехнічну та інженерно-транспортну експертизи, вартість яких за довідками про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні, становить в 5 969 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 25 копійок.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, до набрання вироком законної сили, з огляду на застосування ст. 75 КК України та процесуальної поведінки ОСОБА_4 , його обрання є недоцільним.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Звільнити ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, автотехнічної та інженерно-транспортної експертизи в розмірі 5 969 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 25 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчої судді Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 13.09.2024 на автомобіль марки «Mercedes-Benz» E220CDI, реєстраційний номер НОМЕР_3 - скасувати.

Речовий доказ: автомобіль марки «Mercedes-Benz» E220CDI, реєстраційний номер Республіки Румунія НОМЕР_3 - повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1