Єдиний унікальний номер 341/283/25
Номер провадження 1-кп/341/109/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 12.12.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Демешківці Івано-Франківської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, працюючого в КП «Житловик» на посаді слюсаря аварійно-відновлювальних робіт, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , має на утриманні неповнолітніх дітей: 2010 та 2016 року народження, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом у 2015 році за підсумками виборів депутатів селищних та сільських рад, які відбулись 25.10.2015, ОСОБА_3 був обраний депутатом Задністрянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, і з 13.11.2015, відповідно до рішення І сесії VII демократичного скликання вказаної сільської ради, почалися його повноваження.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» у редакції на 24.10.2020 визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 вказаного Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі Національне агентство) від 10.06.2016 № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Проте, ОСОБА_3 , являючись депутатом Задністрянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, повноваження якого почались відповідно до рішення І сесії VII демократичного скликання вказаної сільської ради з 13.11.2015, будучи суб`єктом декларування згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», повноваження якого закінчилися в день відкриття І сесії VIIІ демократичного скликання Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, тобто 20.11.2020, діючи у порушення вказаних вимог, умисно, в період часу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2021 року по 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2021 року, перебуваючи за місцем проживання у с. Задністрянське Івано-Франківської області, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідної декларації, всупереч вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», не подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, тобто за період з 01.01.2020 по 31 грудня 2020 року.

Згідно з інформацією Національного агентства з питань запобігання корупції станом на 17.12.2024 ОСОБА_3 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, не подав.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заявив клопотання, за яким просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор підтримав клопотання обвинуваченого, вважав його обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Зазначив, що наявні правові підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення відповідного діяння минуло більше п`яти років, що відповідає вимогам кримінально - процесуального законодавства.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з санкцією ст. 366-3 КК України умисне не подання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», карається штрафом від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до статті 12 КК України (у редакції, чинній на час вчинення відповідного діяння) злочин, передбачений статті 366-3 КК України, є нетяжким.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 49 КК України (у редакції, чинній на час вчинення відповідного діяння) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини

Аналогічні норми щодо строків давності містяться і у чинній редакції статті 49 КК України.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового кримінального правопорушення.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення його від кримінальної відповідальності.

Зазначений висновок про застосування вищевказаної норми права міститься у постанові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року справа № 345/2618/16-к.

Обвинувачений у судовому засіданні дав згоду на закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин (ч. 3 ст. 49 КК України).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до приписів статті 12 КК України кваліфікується як нетяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді штрафу.

Положеннями ч. 1 ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2-4 ст. 49 КК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 вчинене з 01.01.2020, та з моменту вчинення кримінального злочину минуло понад п`ять років.

Згідно з матеріалами кримінального провадження відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності ОСОБА_3 .. Від органу досудового розслідування чи суду останній не ухилявся, нового кримінального правопорушення не вчинив.

Таким чином, строки давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за умисне не подання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», спливли.

Дотримання умов, передбачених частинами 13 статті 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, яка подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Відтак, відсутні правові перешкоди щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 49, 366-3 КК України, статтями 128, 284, 372, 395 КПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

На підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за статтею 366-3 КК України.

Кримінальне провадження № 0000277 від 12.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-3 КК України - закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

СуддяОСОБА_5