Справа № 459/1124/24
Провадження № 1-кс/459/213/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шептицький скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 29.05.2024 року про закриття кримінального провадження №0000103 внесеного в ЄРДР 13.04.2024 року,-

в с т а н о в и в :

25.02.2025 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 29.05.2024 року про закриття кримінального провадження №0000103 внесеного в ЄРДР 13.04.2024 року. Скаргу мотивує тим, що постанова про закриття кримінального провадження №0000103 є передчасною та такою, що не відповідає засадам кримінального провадження. З огляду на викладене, заявник просив скасувати рішення дізнавача.

Адвокат ОСОБА_5 підтримав скаргу, про що подано заяву.

Дізнавач в судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали справи та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною першою статті 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Вирішуючи питання про дотримання строку на подання скарги, встановленого ч.1 ст.304 КПК України, слідчий суддя вважає, що цей строк було дотримано, оскільки з матеріалів справи вбачається, що супровідний лист датований 31.05.2024 року, однак відомості про скерування постанови ОСОБА_6 чи повернення поштового відправлення адресанту із відміткою пошти про причини невручення відсутні. Вдруге, постанова від 29.05.2024 року, скерована на адвокатський запит заявнику лише 14.02.2025 року, а скарга на постанову подана до суду 25.02.2025.

Слідчим суддею встановлено, що 13.04.2024 року зареєстровано заяву ОСОБА_3 про те, що 23.03.2024 року близько 17 год ОСОБА_7 , перебуваючи поряд з будинком №18 по вул.Ст.Бандери в м.Червонограді Львівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинила словесний конфлікт із ОСОБА_3 , під час якого умисно нанесла їй тілесні ушкодження. Зазначені відомості було внесено до ЄРДР за №0000103 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Постановою дізнавача сектору дізнання Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 від 29 травня 2024 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000103 від 13.04.2024 року закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Частиною 2 статті 9 КПК України регламентовано, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч.1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, при розгляді скарг на відповідні постанови має бути з`ясоване питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження. Правова підстава даного виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового провадження, а і підстав його закриття.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим (дізнавачем) доказів, які стосуються цього провадження в їх сукупності.

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що оскаржувана постанова дізнавача про закриття кримінального провадження не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Як вбачається із оскаржуваної постанови дізнавача, досудовим розслідування встановлено, що 13.04.2024 року зареєстровано заяву ОСОБА_3 про те, що 21.03.2024 року близько 17 год ОСОБА_7 , перебуваючи поряд з будинком №18 по вул.Ст.Бандери в м.Червонограді Львівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинила словесний конфлікт із ОСОБА_3 , під час якого умисно нанесла їй тілесні ушкодження.

Буквальне тлумачення цього речення, яке викладене дізнавачем у категоричній формі, свідчить про встановлення згаданих вище обставин досудовим розслідуванням. При цьому, дізнавачем прийнято рішення про закриття кримінального провадження по події, яка насправді мала місце 21.03.2024 року, а не 23.03.2024 року як неодноразово вказано в тексті постанови. При цьому, в тексті постанови описані покази потерпілої та свідка, які також стосуються події 21.03.2024 року, що виключає можливість описки.

Приймаючи процесуальне рішення 29.05.2024 року, дізнавач мотивував таке тим, що діях ОСОБА_8 відсутній умисел на спричинення тілесних ушкоджень, що виключає ознаки вчинення нею кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, однак такі висновки є передчасними для прийняття рішення про відсутність складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, якому, в свою чергу, дізнавачем не надано жодної правової оцінки, з урахуванням навіть тих доказів, на які покликається в оскаржуваній постанові.

Так, в оскаржуваній постанові дізнавач посилається на покази лише одного свідка ОСОБА_9 , яка підтвердила версію, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 21.03.2024 року приблизно о 17 год виник конфлікт, який переріс у шарпанину, однак остання не спричиняла жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . Разом з тим, дізнавачем залишено поза увагою суперечність між показаннями свідка ОСОБА_9 з однієї сторони, та висновками експерта щодо наявності тілесних ушкоджень за результатами судово-медичної експертизи, проведеної у цьому кримінальному провадженні, з другої сторони, згідно якої у ОСОБА_3 виявлено в ділянці тіла лівої лопатки дві плями на шкірі, сліди загоєних ран, синець на правому колінному суглобі.

Таким чином, у постанові про закриття кримінального провадження дізнавач не надав правової оцінки зібраним доказам, при цьому дізнавач покликається на докази, які є суперечливі за своїм змістом, і ці розбіжності не було усунено.

Відтак, за встановлених конкретних обставин цього кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що органом дізнання не вжито всіх заходів щодо ефективного досудового розслідування, не проведено достатнього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, не застосовано всі передбачені законом дієві заходи забезпечення кримінального провадження, не надано правову оцінку тим доказам, які зібрані.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що невжиття заходів органом дізнання щодо ефективного досудового розслідування не забезпечує завдань кримінального провадження щодо захисту особи від кримінального правопорушення, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята передчасно та є невмотивованою, а тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України таку постанову необхідно скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до сектору дізнання відділення поліції № 1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.2,9,26,91,284,303-307,309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 29.05.2024 року про закриття кримінального провадження №0000103 внесеного в ЄРДР 13.04.2024 року - задовольнити.

Постанову дізнавача СД Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 29.05.2024 року про закриття кримінального провадження №0000103 внесеного в ЄРДР 13.04.2024 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_10