Дата документу 17.03.2025Справа № 554/303/25
Провадження № 1-кс/554/4055/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000004 від 09.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

в с т а н о в и л а:

14.03.2025 року до провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 09.01.2025 року у кримінальному провадженні № 0000004, а саме на автомобіль «Citroen Jumper», 2003 року виготовлення білого кольору, ідентифікаційне номерне позначення кузова « НОМЕР_1 », д.н.з. НОМЕР_2 , та ключ запалювання чорного кольору від нього.

Просить визначити місцем зберігання ключа запалювання чорного кольору камеру зберігання речових доказів ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, а автомобіля «Citroen Jumper», 2003 року виготовлення білого кольору, ідентифікаційне номерне позначення кузова « НОМЕР_1 », д.н.з. НОМЕР_2 , - спеціальний майданчик для вилучених транспортних засобів за адресою: вул. Центральна, 52, с. Білики, Миргородський район, Полтавська область - до завершення проведення Полтавською митницею Державної митної служби України перевірки законності ввезення, зберігання, перевезення чи придбання на митній території України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

09.01.2025 року до чергової частини відділення поліції № 1 надійшло повідомлення від співробітників УПП в Полтавській області про те що за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 88, при перевірці автомобіля FIAT DUCATO білого кольору ДНЗ - КARAVAN під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме перевірки вузлів та агрегатів виявлено відсутність номерного позначення кузову (VIN - коду).

09.01.2025 року відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000004 з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 290 КК України.

09.01.2025 року в період часу з 14 год. 00 хв. по 14 год. 40 хв. поблизу будинку за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 88, ст. дізнавачем СД ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 було проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено: автомобіль FIAT DUCATO білого кольору ДНЗ КARAVAN; ключ запалювання чорного кольору до автомобіля FIAT DUCATO; металеві пластини, ззовні схожі на автомобільні номерні знаки, із позначенням на лицьовій стороні НОМЕР_3 .

Постановою ст. дізнавача ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 09.01.2025 року зазначені предмети визнано речовими доказами, оскільки вони мають значення для кримінального провадження відповідно до ст. 91 КПК України. Їх збереження у кримінальному провадженні необхідне для подальшого проведення у ході досудового розслідування судових експертиз та слідчих дій, з метою встановлення всіх обставин події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що відповідно до ст.91 КПК України входить в обставини, які в обов`язковому порядку підлягають доказуванню.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.01.2025 року було накладено арешт на автомобіль FIAT DUCATO білого кольору ДНЗ КARAVAN; ключ запалювання чорного кольору до автомобіля FIAT DUCATO; металеві пластини, ззовні схожі на автомобільні номерні знаки, із позначенням на лицьовій стороні НОМЕР_3 .

Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-25/948-КДТЗ від 15.01.2025 року, який надійшов до органу досудового розслідування після направлення слідчому судді вищезазначеного клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, встановлено, що на наданому для дослідження автомобілі «Citroen Jumper», д.н.з. НОМЕР_4 , нанесене ідентифікаційне номерне позначення кузова « НОМЕР_1 ». Дане номерне позначення належить автомобілю «Citroen Jumper» 2003 року виготовлення. Нанесене ідентифікаційне номерне позначення є первинним та зміні не піддавалося. Враховуючи конструктивну ідентичність автомобілів «Fiat Ducato» та «Citroen Jumper» загальний вид наданого на експертизу автомобіля з номерним знаком «KARAVAN» та встановленою решіткою з емблемою «FIAT» (який вказаний в постанові про призначення експертизи як «Fiat Ducato») не відповідає встановленому ідентифікаційному номерному позначенню кузова (який розшифровується як «Citroen Jumper» 2003 року виготовлення). Номерне позначення двигуна наданого на експертизу автомобіля не встановлено у зв`язку з значним пошкодження номерного майданчика внаслідок корозії.

Таким чином, в ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження встановлено, що 09.01.2025 року дізнавачем вилучено: автомобіль «Citroen Jumper» 2003 року виготовлення білого кольору, ідентифікаційне номерне позначення кузова « НОМЕР_1 », д.н.з. НОМЕР_4 , ключ запалювання чорного кольору від нього та металеві пластини, ззовні схожі на автомобільні номерні знаки, із позначенням на лицьовій стороні НОМЕР_3 .

Постановою ст. дізнавача ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 15.01.2025 року автомобіль «Citroen Jumper» 2003 року виготовлення білого кольору, ідентифікаційне номерне позначення кузова « НОМЕР_1 », д.н.з. НОМЕР_4 , ключ запалювання чорного кольору від нього та металеві пластини, ззовні схожі на автомобільні номерні знаки, із позначенням на лицьовій стороні НОМЕР_3 визнано речовими доказами, оскільки вони мають значення для кримінального провадження відповідно до ст. 91 КПК України. Їх збереження у кримінальному провадженні необхідне для подальшого проведення у ході досудового розслідування судових експертиз та слідчих дій, з метою встановлення всіх обставин події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що відповідно до ст.91 КПК України входить в обставини, які в обов`язковому порядку підлягають доказуванню.

Згідно листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях № 31/32/13-3127-2025 від 18.02.2025 року транспортні засоби «Citroen Jumper», д.н.з. НОМЕР_3 , «Citroen Jumper», д.н.з. « НОМЕР_4 », « ОСОБА_8 » з ідентифікаційним номерним позначенням кузова « НОМЕР_1 » відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, не реєструвались.

Відповідно до листа Полтавської митниці Державної митної служби України факти ввезення на митну територію України автомобіля «Citroen Jumper» з ідентифікаційним номерним позначенням кузова « НОМЕР_1 » та/або його митного оформлення в будь-якому митному режимі відсутні.

Крім того, Полтавською митницею Державної митної служби України розпочато перевірку законності ввезення, зберігання, перевезення чи придбання на митній території України автомобіля «Citroen Jumper» з ідентифікаційним номерним позначенням кузова « НОМЕР_1 » та вирішення питання про наявність в діях користувача вказаного автомобіля складу правопорушення, передбаченого ст.484 Митного кодексу України.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.03.2025 року скасовано арешт та автомобіль «Fiat Ducato» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.01.2025 року. Водночас у поверненні названого автомобіля заявнику відмовлено.

У зв`язку з вищевикладеним, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль «Citroen Jumper», 2003 року виготовлення білого кольору, ідентифікаційне номерне позначення кузова « НОМЕР_1 », д.н.з. НОМЕР_2 , та ключ запалювання чорного кольору від нього, із забороною розпоряджатись ним, оскільки є достатні підстави вважати, що не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати речового доказу. Таке обмеження права власності буде відповідати завданням кримінального провадження, співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження.

Прокурор вказує, що в даному випадку є достатні підстави вважати, що автомобіль «Citroen Jumper», 2003 року виготовлення білого кольору, ідентифікаційне номерне позначення кузова « НОМЕР_1 », д.н.з. НОМЕР_2 , та ключ запалювання чорного кольору від нього, вилучені в ході огляду місця події, містять в собі предмет вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

На підставі викладеного, з метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження, через необхідність проведення слідчих дій з використанням вказаних речей та задля збереженням слідової інформації, прокурор просить накласти арешт на вищезазначене майно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені у клопотанні, та просив задовольнити клопотання. Водночас зазначив, що після проведення відповідної перевірки Полтавською митницею Державної митної служби України, за наявності підстав, вилучений автомобіль «Citroen Jumper» буде повернуто його власнику.

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання з тієї підстави, що воно подане до суду з грубим порушенням вимог КПК України, а саме із суттєвим пропуском процесуального строку. Також вказав, що необхідність в арешті спірного автомобіля відсутня, оскільки всі необхідні слідчі, процесуальні дії з ним та експертні дослідження проведені і за їх результатом установлено, що останній не є доказом злочину та не є об`єктом будь-яких кримінально протиправних дій. Наголосив на тому, що за конкретних обставин цієї справи фактично єдиною підставою ініціювання прокурором розглядуваного клопотання є забезпечення проведення перевірки Полтавською митницею Державної митної служби України, однак, ця обставина не є підставою для арешту майна в кримінальному провадженні, виключний перелік яких наведений у ч.2 ст.170 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, з`ясувавши позицію адвоката, вивчивши зміст клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Встановлено, що сектором дізнання Відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 09.01.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.

Про підозру в даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно із п. п. 1-2 ч. 3, ч. 5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Як слідує зі змісту клопотання та підтверджується долученими до нього матеріалами, 09.01.2025 року в ході проведення огляду місця події ОСОБА_6 добровільно видав для огляду та вилучення автомобіль Fiat Ducato, д.н.з. НОМЕР_2 , та ключі від нього (а.с.9-11).

Постановою ст. дізнавача ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 09.01.2025 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.01.2025 року накладено арешт, зокрема на автомобіль FIAT DUCATO білого кольору, ДНЗ КARAVAN, та ключ запалювання чорного кольору до нього, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Надалі за результатом проведення судової експертизи з криміналістичного дослідження транспортного засобу (висновок експерта № СЕ-19/117-25/948-КДТЗ від 15.01.2025 року) встановлено, що вилучений органом дізнання транспортний засіб не є автомобілем марки «Fiat Ducato», як він був ідентифікований спочатку, а в дійсності являється автомобілем марки «Citroen Jumper» 2003 року виготовлення (а.с.16-21).

В зв`язку з цим постановою ст. дізнавача ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 15.01.2025 року автомобіль «Citroen Jumper» 2003 року виготовлення білого кольору, ідентифікаційне номерне позначення кузова « НОМЕР_1 », д.н.з. НОМЕР_4 , та ключ запалювання чорного кольору від нього визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.22).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.03.2025 року скасовано арешт, накладений на автомобіль FIAT DUCATO білого кольору, ДНЗ КARAVAN, та ключ запалювання чорного кольору до автомобіля FIAT DUCATO.

Разом із тим встановлено, що арешт на автомобіль «Citroen Jumper» 2003 року виготовлення білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , та ключі від нього не накладався.

Таким чином згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України вказані автомобіль «Citroen Jumper» 2003 року виготовлення білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , та ключі від нього з моменту їх вилучення набули статусу тимчасово вилученого майна, оскільки відповідали визначеним критеріям.

Для звернення із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, законодавцем встановлено зобов`язуючі процесуальні строки, тобто ті, які встановлюють обов`язок учасників кримінального провадження приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії у встановлений проміжок часу.

Згідно із ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Так, частиною 5 статті 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Наслідками не звернення з таким клопотанням є припинення тимчасового вилучення майна та його повернення особі, у якої воно було вилучене, що закріплено приписами ст. 169 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу, може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Убачається, що автомобіль «Citroen Jumper» 2003 року виготовлення білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , та ключі від нього фактично були вилучені 09.01.2025 року, висновок судової експертизи № СЕ-19/117-25/948-КДТЗ, яким було встановлено дійсну марку вилученого транспортного засобу, був отриманий 15.01.2025 року, постанова про визнання транспортного засобу «Citroen Jumper» 2003 року виготовлення білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , та ключів від нього речовими доказами у кримінальному провадженні була винесена ст.дізнавачем ВнП № 1 ПРУП ГУНП в Полтавській області 15.01.2025 року, натомість клопотання про арешт спірного майна було подане лише 12.03.2025 року, що підтверджується відповідним маркуванням з датою на конверті, в якому воно надійшло до суду, тобто після спливу граничного строку, та було зареєстровано канцелярією суду 14.03.2025 року.

Отже, прокурор, звернувшись 12.03.2025 року із клопотанням про арешт майна, порушив вимоги ч.5 ст.171 КПК України, оскільки звернувся із клопотанням про арешт майна більше ніж через два місяці після вилучення майна та більш, ніж через півтора місяці після отримання висновку судової експертизи № СЕ-19/117-25/948-КДТЗ від 15.01.2025 року та визнання такого майна речовими доказами в кримінальному провадженні.

Про поновлення пропущеного процесуального строку прокурор не клопотав.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, на що посилається прокурор, може бути накладено на майно щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України).

Між тим, згадуваним висновком експертизи з криміналістичного дослідження транспортного засобу № СЕ-19/117-25/948-КДТЗ від 15.01.2025 року, зміст якого розкрито вище, спростовано склад кримінального правопорушення, виражений у підробці чи зміні ідентифікаційного номерного позначення. Експерт вказав, що нанесене ідентифікаційне номерне позначення належить автомобілю «Citroen Jumper» 2003 року виготовлення, є первинним та зміні не піддавалося. За таких обставин, відсутні підстави чи розумні підозри вважати, що автомобіль «Citroen Jumper» 2003 року виготовлення білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , та відповідно ключі від нього є доказом даного кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність прокурором необхідності арешту названого майна.

Іншої визначеної главою 17 КПК України мети арешту майна в клопотанні не заявлено.

Посилання прокурора на необхідність утримання спірного майна під арештом через проведення Полтавською митницею Державної митної служби України перевірки законності ввезення, зберігання, перевезення чи придбання на митній території України автомобіля «Citroen Jumper» з ідентифікаційним номерним позначенням кузова « НОМЕР_1 » та в майбутньому вирішення питання про наявність в діях користувача вказаного автомобіля складу правопорушення, передбаченого ст.484 МК України, є безпідставними, оскільки наведена обставина є безвідносною до кримінального провадження та не є підставою для накладення арешту на майно в розумінні вимог КПК України.

Під час розгляду цього клопотання, слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. Вказана норма узгоджується також з ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»), тобто має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

На переконання слідчого судді, за встановлених обставин накладення арешту на вказане у клопотанні майно не виправдовує такий ступінь втручання у право власності потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданнями цього кримінального провадження.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що клопотання прокурора про арешт вилученого в ході проведення огляду майна подано з пропуском процесуального строку та за відсутності правових підстав для арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в його задоволенні.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000004 від 09.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19 березня 2025 року о 10 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1