ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4088/24

05 березня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000464 від 03.10.2024 відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Берестяне, Ківерцівського району, Волинської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, непрацююча, з середньою освітою, маюча на утриманні двох малолітніх дітей, у відповідності до ст. 89 КК україни не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачеих ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, -

за участю сторін та учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 01.03.2024, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, що виразилося в переконанні ОСОБА_5 , з яким вона раніше знайома, в необхідності передачі їй у борг грошових коштів у сумі 5000 грн., а також викликавши у нього впевненість в їх поверненні 01.04.2024, тобто увівши в оману потерпілого щодо подальших її дій стосовно вищевказаних грошових коштів, не маючи наміру їх повертати, заволоділа вказаними грошовими коштами у сумі 5000 гривень.

У подальшому, ОСОБА_3 отримавши кошти, розпорядилась ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.

Ці дії, ОСОБА_3 , які виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайстві), суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , 21.03.2024, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, що виразилося в переконанні ОСОБА_6 , з яким вона раніше знайома, в необхідності передачі їй у борг грошових коштів у сумі 4000 грн., а також викликавши у нього впевненість в їх поверненні 30.04.2024, тобто увівши в оману потерпілого щодо подальших її дій стосовно вищевказаних грошових коштів, не маючи наміру їх повертати, заволоділа вказаними грошовими коштами у сумі 4000 гривень.

У подальшому, ОСОБА_3 отримавши кошти, розпорядилась ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.

У подальшому, ОСОБА_3 , 04.04.2024 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в м. Костопіль, Рівненського району, Рівненської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, що виразилося в переконанні ОСОБА_7 , з яким вона раніше знайома, в необхідності передачі їй у борг грошових коштів у сумі 4500 грн., а також викликавши у нього впевненість в їх поверненні 01.07.2024, тобто увівши в оману потерпілого щодо подальших її дій стосовно вищевказаних грошових коштів, не маючи наміру їх повертати, заволоділа вказаними грошовими коштами у сумі 4500 гривень.

ОСОБА_3 отримавши кошти, розпорядилась ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 , 10.05.2024, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в м.Костопіль, Рівненського району, Рівненської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, що виразилося в переконанні ОСОБА_8 , з яким вона раніше знайома, в необхідності передачі їй у борг грошових коштів у сумі 4000 грн., а також викликавши у нього впевненість в їх поверненні 15.06.2024, тобто увівши в оману потерпілого щодо подальших її дій стосовно вищевказаних грошових коштів, не маючи наміру їх повертати, заволоділа вказаними грошовими коштами у сумі 4000 гривень.

У подальшому, ОСОБА_3 отримавши кошти, розпорядилась ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму.

Також, ОСОБА_3 , 05.06.2024, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Костопіль, вул. Прибережна, Рівненського району, Рівненської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, що виразилося в переконанні ОСОБА_9 , з яким вона раніше знайома, в необхідності передачі їй у борг грошових коштів у сумі 5000 грн., а також викликавши у нього впевненість в їх поверненні до 01.07.2024, тобто увівши в оману потерпілого щодо подальших її дій стосовно вищевказаних грошових коштів, не маючи наміру їх повертати, заволоділа вказаними грошовими коштами у сумі 5000 гривень.

У подальшому, ОСОБА_3 отримавши кошти, розпорядилась ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 , 07.07.2024, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи по вул. Прибережна в м.Костопіль, Рівненського району, Рівненської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, що виразилося в переконанні ОСОБА_10 , з якою вона раніше знайома, в необхідності передачі їй у борг грошових коштів у сумі 4000 грн., а також викликавши у неї впевненість в їх поверненні 31.07.2024, тобто увівши в оману потерпілу щодо подальших її дій стосовно вищевказаних грошових коштів, не маючи наміру їх повертати, заволоділа вказаними грошовими коштами у сумі 4000 гривень.

У подальшому, ОСОБА_3 отримавши кошти, розпорядилась ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на вказану суму.

Також, ОСОБА_3 , 03.09.2024, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи по вул. Прибережна в м.Костопіль, Рівненського району, Рівненської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, що виразилося в переконанні ОСОБА_12 , з яким вона раніше знайома, в необхідності передачі їй у борг грошових коштів у сумі 5000 грн., а також викликавши у нього впевненість в їх поверненні 30.09.2024, тобто увівши в оману потерпілого щодо подальших її дій стосовно вищевказаних грошових коштів, не маючи наміру їх повертати, заволоділа вказаними грошовими коштами у сумі 5000 гривень.

У подальшому, ОСОБА_3 отримавши кошти, розпорядилась ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на вказану суму.

Вказані дії, ОСОБА_3 , які виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, ОСОБА_3 , 10.09.2024 о 14:00 год, тобто в умовах воєнного стану, введеного, в дію наказом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами), перебуваючи в кіоску «Моя Шаурма», що за адресою: вул. Степанська, 2 в м. Костопіль, Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає здійснила крадіжку гаманця, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 4500 грн., що належать ОСОБА_13 , чим завдала останньому майнову шкоду на вказану суму. Викраденим розпорядилася на власний розсуд.

У подальшому, ОСОБА_3 , 14.09.2024 року о 09:58 год, тобто в умовах воєнного стану, введеного, в дію наказом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами), перебуваючи біля банкомату AT КБ «ПриватБанк» за адресою: вул. Руданського, 5 в м. Костопіль, Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом введення відомого їй заздалегідь паролю, умисно, викрала грошові кошти в сумі 3400 гривень з банківської картки AT КБ «ПРИВАТБАНК» з картковим рахунком № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_13 , чим завдала потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Такі дії, ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК

Крім того, ОСОБА_3 10.09.2024 о 14:00 год, перебуваючи в кіоску «Моя Шаурма», що за адресою: Рівненська область, м. Костопіль, вул. Степанська, 2, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю нагляду за її діями з боку власника та інших сторонніх осіб, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, здійснила викрадення платіжної банківської картки AT «ПРИВАТБАНК» з магнітним носієм інформації, з картковим рахунком № НОМЕР_1 держателем якої є ОСОБА_13 , яка є персоніфікованою пластиковою карткою, що надає її власнику можливість безготівкової оплати товарів і послуг, а також отримання готівкових коштів у відділеннях банків і банкоматах та є офіційним документом.

Після чого, ОСОБА_3 розпорядилася даним документом на власний розсуд.

Ці дії, ОСОБА_3 , які виразилися у викраденні офіційного документа, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України.

Допитана в суді обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у пред`явлених їй обвинуваченнях визнала повністю, підтвердила фактичні обставини справи, щиро розкаялася у вчиненом, кошти використала на особисті потреби, оскільки не мала засобів для існування.

Потерпілий ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 не має і мати не буде, збиток йому відшкодовано в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 не має і мати не буде, збиток їй відшкодовано в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 не має і мати не буде, збиток йому відшкодовано в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 не має і мати не буде, збиток йому відшкодовано в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 не має і мати не буде, збиток йому відшкодовано в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 не має і мати не буде, збиток йому відшкодовано в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 не має і мати не буде, збиток йому відшкодовано в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 не має і мати не буде, збиток йому відшкодовано в повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку прокурора, обвинуваченої, щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядок їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Оцінивши, досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме шахрайським способом 01.03.2024 року заволоділа коштами ОСОБА_5 в розмірі 5000 грн., а тому ці її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, а також аналогічним чином, повторно, 21.03.2024 заволоділа коштами ОСОБА_6 у сумі 4000 грн., 04.04.2024 коштами ОСОБА_7 у сумі 4500 грн., 10.05.2024 року коштами ОСОБА_8 у сумі 4000 грн., 05.06.2024 року коштами ОСОБА_9 у сумі 5000 грн., 07.07.2024 року коштами ОСОБА_10 у сумі 4000 грн. та 03.09.2024 року коштами ОСОБА_12 у сумі 5000 грн., а тому ці його її суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , 10.09.2024 року о 14 год. 00 хв., перебуваючи в кіоску «Моя Шаурма», що за адресою: вул. Степанська, 2 в м. Костопіль, Рівненської області, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрала чуже майно, а саме вчинила крадіжку належного ОСОБА_13 гаманця, в якому знаходилися кошти в сумі 4500 грн., чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, та у подальшому 14.09.2024 року о 09 год. 58 хв. перебуваючи біля банкомату АТ КБ «Приватбанк» за адресою: вул. Руданського, 5 в м. Костопіль, Рівненської області, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрала чуже майно, а саме вчинила крадіжку грошових коштів в сумі 3400 грн. з банківської карти АТ КБ «Приватбанк» з картковим рахунком № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_13 , чим завдала потерпілому майнової шкоди на вказану суму, а тому ці її дії суд, кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім того, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , 10.09.2024 року о 14 год. 00 хв., перебуваючи в кіоску «Моя Шаурма», що за адресою: вул. Степанська, 2 в м. Костопіль, Рівненської області, умисно, таємно здійснила викрадення офіційного документа, а саме належної ОСОБА_13 платіжної банківської карти АТ КБ «Приватбанк» з магнітним носієм інформації, з картковим рахунком № НОМЕР_1 , а тому ці її дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 357 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому та активне сприяння в розкриті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченої, яка на диспансерному нагляді у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, її відношення до скоєного кримінального правопорушення, та вважає, що з метою виправлення обвинуваченої, попередження з її боку вчинення нових кримінальних правопорушень, слід призначити покарання: із передбачених санкцією ч. 1 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі, за ч. 2 ст. 190 КК України, із передбачених санкцією - у виді обмеження волі, із передбачених санкцією ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, та в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі та у відповідності до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд, у відповідності до ст.75 КК України та враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуюючих обсавин, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченої, яка розкаялася у вчиненому, запевнила суд, що вона усвідомлює свою провину, має на утримані двох малолітніх дітей, характеристику та те, що збиток потерпілим відшкодовано в повному обсязі, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 без позбавлення її волі, прийнявши рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки у відповідності до пп. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов відсутній.

Запобіжний захід - відсутній.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 368, 373, 374, 615 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч .1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_3 визначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, і застосувавши статті 75, 76 КК України звільнити останню від відбування основного покарання з випробуванням встановивши їй іспитовий строк терміном 1 (один) рік, з покладенням на неї обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, а саме:

- оптичний CD-R диск з надписом «ЄРДР 12024***464 від 03.10.2024 ОСОБА_14 підпис», поміщений до паперового конверта, що опечатаний бирками з відтиском печатки № 212 Для пакетів ВП №2 Рівненського РУП ГУНП залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000464;

- оптичний DVD-R диск «ALERUS», який поміщено до паперового конверта, що опечатаний бирками з відтиском печатки № 212 Для пакетів ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000464.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1