ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21763/23

Провадження № 11-сс/820/36/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відео конференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного за ч.1 ст.255, ч.1 ст.306, ч.4 ст.28, ч.ч.1,2,3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311, ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 січня 2025 року про продовження строку тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, раніше не судимого,

задоволено. Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 255, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 306, ч.1, ч.2 ст. 309, ч. 4 ст. 28 ч.1, ч.2, ч.3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України продовжено по 06.03.2025 року включно.

Ухвала діє по 06.03.2025 року включно.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що заявлені ризики, які були ураховані при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, ураховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини у їх сукупності, майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у нього родини, стан здоров`я та репутацію підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, тому прийшов до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід, на даний час, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, які б забезпечили виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою, так як слідчий суддя прийшов до безпідставного висновку щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Так, зазначені ризики, відповідно до вимог ст.ст.177,178КПК України, у даному кримінальному провадженні, на думку апелянта, не існують, оскільки ОСОБА_6 має постійне місце проживання, на утриманні малолітня дитина, одружений, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , є учасником бойових дій, позитивно характеризується, а тому не може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ризик того, що підозрюваний може впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, відсутній, так як у сторони захисту відсутні клопотання про застосування заходів безпеки до свідків, потерпілих та не відомо про наявність будь-яких повідомлень чи заяв про вплив підозрюваного на потерпілих/свідків.

Апелянт вважає, що органом обвинувачення не доведено жодного ризику, що підозрюваний може переховуватися від суду чи органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню істини, вчинити інший злочин.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у них доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

На думку колегії суддів, як слідчим, при зверненні з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , так і слідчим суддею, при вирішенні вказаного клопотання, зазначених вимог закону було дотримано.

Предметом дослідження слідчим суддею, при розгляді даного клопотання, були саме обставини, передбачені ч.3 ст. 199 КПК України, тобто обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовження.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 , інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тобто ймовірна причетність останнього до даних злочинів, підтверджується матеріалами кримінального провадження, тобто наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема, дослідженими в ході розгляду даного клопотання слідчим суддеюдоказами.

При цьому, завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою не представляється можливим, так як дане кримінальне провадження є складним, що зумовлено, значним обсягом процесуальних дій.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

У ході судового розгляду слідчий суддя визнав доведеними слідчим та прокурором наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 та не припинили свого існування на момент вирішення питання про продовження підозрюваному строку тримання під вартою.

Оцінивши зазначені ризики, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 306, ч. 4 ст. 28 ч.1, 2, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, які віднесено до тяжких та особливо тяжких злочинів, зокрема, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до дванадцяти років з конфіскацією майна, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження підозрюваному строку тримання під вартою, належним чином мотивувавши своє рішення, так як ОСОБА_6 з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як на даний час не всі докази у кримінальному провадженні віднайдені, зокрема, не віднайдено великі партії наркотичних засобів та психотропних речовин, а також призначене для їх виготовлення лабораторне обладнання; незаконно впливати свідка, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни показань на свою користь, оскільки на даний час усі свідки та усі підозрювані не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як дані, які характеризують його особу, зокрема те, що ОСОБА_6 хоча й вважається раніше не судимою особою, однак, він не вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчим суддею враховано, що органу досудового розслідування, у зв`язку із складністю кримінального провадження, необхідно провести ряд судових експертиз, а саме судових експертиз зброї, вибухотехнічних експертиз, у тому числі комплексних, а також експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, комп`ютерно-технічних експертиз, судово-біологічних експертиз; додаткові допити у якості підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; слідчі дії, повідомлення про зміну підозр у межах даного кримінального провадження; розсекречування процесуальних документів (клопотань, ухвал, доручень, постанов, протоколів та додатків), які стали підставами для проведення негласних слідчих (розшукових) дій; проведення огляду речей та предметів, вилучених під час проведення обшуків у межах даного кримінального провадження; підготовку клопотань та отримання ухвал та проведення тимчасових доступів до інформації, яка перебуває у володінні банківських установ щодо руху коштів по рахунках підозрюваних, а також проведення аналізу та огляду вилученої інформації; підготовка клопотань, отримання ухвал та проведення тимчасових доступів до інформації, яка перебуває у володінні ТОВ «Нова Пошта» із метою вилучення інформації та відеозаписів щодо відправлення та отримання посилок із наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами особі під зміненими анкетними даними, що здійснювалось під час проведення контролів за вчиненням злочинів, а також іншим особами, а також проведення аналізу та огляду вилученої інформації; проведення інших слідчих (розшукових) дій, у яких виникне необхідність під час досудового розслідування.

Доводи апелянта про те, що зазначені ризики, відповідно до ст.ст.177,178КПК України, у даному кримінальному провадженні, не існують, оскільки ОСОБА_6 має постійне місце проживання, на утриманні є малолітня дитина, одружений, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , є учасником бойових дій, позитивно характеризується, а тому не може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є безпідставними, оскільки такі позитивні характеристики не спростовують наявність підозри та існуючих ризиків, які стали підставою для продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

Апеляційні посилання на те, що ризик щодо впливу підозрюваного на свідків, у цьому кримінальному провадженні, відсутній, так як у сторони захисту відсутні клопотання про застосування заходів безпеки до свідків, потерпілих та не відомо про наявність будь-яких повідомлень чи заяв про вплив підозрюваного на потерпілих/свідків, відхиляється колегією суддів, оскільки відсутність клопотань про застосування заходів безпеки до свідків, потерпілих та заяв про вплив підозрюваного на таких, не спростовує існування такого ризику.

Твердження сторони захисту про те, що органом обвинувачення не доведено жодного ризику, зазначеного в оскаржуваному рішенні слідчого судді, спростовуються матеріалами провадження, та слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що заявлені ризики, які були ураховані при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, ураховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини у їх сукупності, майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у нього родини, стан здоров`я та репутацію підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного, шляхом продовження, останньому, найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку колегії суддів, у цьому провадженні надані відповіді на всі вагомі аргументи поданої апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.405, 407, 422, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 січня 2025 року про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 06.03.2025року, включно, залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3