ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28348/24

Провадження № 11-кп/820/152/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ОСОБА_9

представника потерпілого ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2024 року у кримінальному провадженні №0000017, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 жовтня 2024 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Княжичі, Броварського району, Київської області, громадянку України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255; ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5ст.191; ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366; ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А :

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2024 року укладену 14 жовтня 2024 року між прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримки публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості затверджено, ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст. 191, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 209 КК України і призначено їй покарання:

- за ч. 2 ст. 255 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна;

- за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна;

- за ч. 4 ст. 28, ч.3 ст.209 КК України із застосуванням ст. 69КК України - у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна;

- за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч.1 ст.366 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки із позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 2 (два) роки, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один ) рік 6 ( шість ) місяців.

На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Внесену ОСОБА_11 заставу в розмірі 908 400,00 гривень, яка була внесена ним за ОСОБА_6 на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві, згідно квитанції № 20-1217735/1 від 20.09.2024 року ухвалено звернути в дохід держави та перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (для зарахування коштів у національній валюті)

Відповідно до вироку, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введено воєнний стан. В подальшому відповідний строк введеного воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.

Досудовим розслідуванням установлено, що з метою підвищення ефективності функціонування державних підприємств, які провадять господарську діяльність у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової і спеціальної техніки та боєприпасів і беруть участь у військово-технічному співробітництві з іноземними державами постановою Кабінету Міністрів України № 1221від 29.12.2010 утворено Державний концерн «Укроборонпром», до складу якого включено Державне підприємство «Новатор».

Відповідно до статуту Державне підприємство «Новатор» (нова редакція) (ідентифікаційний код юридичної особи 22987900) (надалі - ДП «Новатор») № 412 від 21.09.2021 є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, та передане в управління Державного концерну « Укроборонпром » (далі - Концерн).

Наказом Генерального директора Державного концерну «Укроборонпром» № 36-к від 15.03.2019 на посаду директора ДП «Новатор» призначено ОСОБА 1 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в окремому провадженні) та відповідно до укладеного контракту № 5к/19 від 15.09.2019 останній приступив до виконання обов`язків.

Таким чином ОСОБА 1 як директор ДП «Новатор» в періодінкримінованих кримінальних правопорушень обіймав посаду, яка пов`язана із використанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, тобто згідно із ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою.

Відповідно до зайнятої посади ОСОБА 1 було достовірно відомо про наявність державних контрактів/договорів, укладених між ДП «Новатор» та підприємствами оборонного сектору і військовими частинами, щодо необхідності проведення ремонтних робіт обладнання військового призначення.

Разом з тим, не пізніше січня 2022 року ОСОБА 1, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи критичну ситуацію пов`язану із нестачею у достатній кількості підприємств для проведення ремонту техніки та обладнання військового призначення, володіючи інформацією про те, що модуль підсилення потужності який являється складовою частиною бортової радіолокаційної станції (БРЛС) Н001 є обладнанням військового призначення, достовірно знаючи, що ДП «Новатор» може здійснити ремонт вказаного обладнання у зв`язку з наявністю на підприємстві необхідних спеціалістів та засобів, а також усвідомлюючи, що особисто в нього, в силу займаної ним посади є можливість розпоряджатись майном підприємства, в тому числі й необлікованим у встановленому порядку, вирішив заволодіти майном ДП «Новатор» та обернути його на користь інших осіб з використанням свого службового становища всупереч інтересам служби під виглядом закупівлі модулів підсилення потужності який являється складовою частиною бортової радіолокаційної станції (БРЛС) Н001 для начебто забезпечення виконання умов державних контрактів/договорів укладених між ДП «Новатор» та підприємствами оборонного сектору і військовими частинами щодо необхідності проведення ремонтних робіт обладнання військового призначення.

Не пізніше січня 2022 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА 1, перебуваючи на посаді директораДП «Новатор», маючи організаторські здібності, лідерські якості, діючи на виконання розробленого ним злочинного плану, залучив до злочинної організації ОСОБА 3 та ОСОБА 2, які прагнули швидкого незаконного збагачення, при цьому роз`яснивши останнім ступінчату ієрархічну підпорядкованість членів злочинної організації, розроблений ним план та механізм учинення злочинів на що отримав їх добровільну згоду на участь у злочинній організації та її незаконної діяльності.

Далі ОСОБА 3 та ОСОБА 2 довели ступінчату ієрархічну підпорядкованість членів злочинної організації, розроблений ОСОБА 1 план та механізм учинення злочинів ОСОБА 4, ОСОБА 5, ОСОБА 6, ОСОБА 7, ОСОБА 8 та ОСОБА_6 , та отримали їх добровільну згоду на участь у злочинній організації та її незаконної діяльності.

Так, у період часу з січня 2022 року по вересень 2023 року, створенаОСОБА 1 злочинна організація, вчинила ряд тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із заволодінням майном ДП «Новатор» на території України та подальшою легалізацією (відмиванням) майна, одержаного злочинним шляхом.

Окрім того, створена ОСОБА 1злочинна організація, з метою заволодіння коштами ДП «Новатор» в особливо великих розмірах, під час здійснення удаваних постачань модулів підсилення потужності та приховування цих злочинів, вчинила ряд кримінальних правопорушень у вигляді внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складання і видачі завідомо неправдивих офіційних документів.

Отже, створена ОСОБА 1злочинна організація, завдяки розробленим її учасниками заходами, убезпечувала себе від викриття правоохоронними органами і діяла з січня 2022 року по вересень 2023 року на території України та припинила своє функціонування у зв`язку з її викриттям правоохоронними органами.

Так, ОСОБА 1, у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 27 січня 2022 року, перебуваючи на посаді директора ДП «Новатор», достовірно знаючи про необхідність виконання умов державного контракту/договору укладених між ДП «Новатор» та суб`єктом оборонного сектору Держави про ремонт модуля У52151-2 діючи у складі злочинної організації та на виконання злочинного плану, в силу своїх повноважень керівника видав наказ про проведення закупівлі модуля підсилення потужності комплект (виконання 2) для забезпечення виконання умов вказаного договору.

При цьому ОСОБА 1 було достовірно відомо про можливість отримання ним та учасниками створеної організованої злочинної організації відповідного модуля підсилення потужності з необлікованих залишків підприємства.

Надалі, підпорядковані працівники ДП «Новатор», які не були обізнані у злочинному намірі ОСОБА 1, на вказівку останнього забезпечили виконання відповідного наказу та здійснили проведення закупівлі модуля підсилення потужності У52151-2 у ФОП ОСОБА_6 , відомості про яку завчасно надав безпосередньо ОСОБА 1.

Так, ОСОБА 2, діючи на виконання злочинного плану з метою забезпечення досягнення злочинної мети довів до відома ОСОБА 3 про необхідність підготовки договору щодо постачання на адресу ДП «Новатор» модуля У52151-2 ОСОБА_6 , підготовки нею комерційної пропозиції, оформлення її фізичною особою-підприємцем, а також необхідність відкриття нею банківського рахунку для перерахування грошових коштів на її адресу та подальшого підписання останньою відповідного пакету документів щодо виконання зазначеного удаваного договору.

У свою чергу ОСОБА 3, у невстановлений досудовим розслідуванням місці та час, однак не пізніше 27 січня 2022 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи відповідно до розробленого плану, з метою забезпечення досягнення злочинної мети діяльності створеної злочинної групи, повідомила ОСОБА_6 , щодо необхідності оформлення комерційної пропозиції, оформлення її як фізичної особи-підприємця, відкриття банківського рахунку, підписання договору про постачання на адресу ДП «Новатор» модуля У52151-2, з боку ФОП ОСОБА_6 і подальшого складання та підписання відповідного пакету документів щодо виконання зазначеного удаваного договору.

ОСОБА_6 , діючи відповідно до розробленого плану, з метою забезпечення досягнення спільної злочинної мети діяльності створеної злочинної організації, достовірно знаючи, що будь-яких господарських операцій із постачання модулів підсилення потужності вона здійснювати не могла в силу відсутності в неї відповідного товару, підготувала комерційну пропозицію, оформила на своє ім`я ФОП, а також відкрила рахунок у заздалегідь визначеній банківській установі, з метою забезпечення подальшого заволодіння майном ДП «Новатор».

Продовжуючи реалізацію розробленого раніше злочинного плану, ФОП ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням місці та час, однак не пізніше 27 січня 2022 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи відповідно до розробленого плану склала комерційну пропозицію, договір поставки № 048/82 від 27.01.2022 в адресу ДП «Новатор» модуля підсилення потужності комплект (виконання 2), який являється складовою частиною бортової радіолокаційної станції (БРЛС) Н001 і слугує для підсилення переданих сигналів, та ряд документів щодо реалізації вказаного модуля підсилення потужності в адресу ДП «Новатор» а саме: специфікацію № 2 від 29.03.2022 (додаток № 1 до договору поставки від 27.01.2022 №048/82), акт приймання-передачі до Договору на поставку продукції № 048/82 від 31.03.2022, видаткову накладу №РН-0000111 від 31.03.2022, рахунок-фактуру № П--0000200 від 30.03.2022, гарантійний лист згідно якого ФОП ОСОБА_6 поставлено ДП «Новатор» товар зазначений у специфікації до Договору № 048/82 від 27.01.2022

В подальшому, ОСОБА_6 , не володіючи спеціальними знаннями щодо роботи обладнання військового призначення та функціонування компонентів літальних апаратів, професійна діяльність якої не тотожна із вказаним видом підприємницької діяльності, усвідомлюючи той факт, що вона не може забезпечити його виконання, оскільки достовірно розуміє, що фактично немає у власності відповідного модуля У52151-2, діючи на виконання злочинного плану, підписала як фізична особа-підприємець вищевказані документи.

До вищевказаних документів були внесені завідомо неправдиві відомості щодо можливості постачання товару, який був предметом поставки.

Разом з тим за невстановлених в ході досудового розслідування обставин вищевказаний підписаний договір ФОП ОСОБА_6 отриманий ОСОБА 1 для його подальшого підписання, який відповідно до заздалегідь обумовленого злочинного плану підписав його та завірив печаткою підприємства, надавши даному документу статус офіційного.

Учасники злочинної організації достовірно знали про відсутність зазначеного товару у ФОП ОСОБА_6 та наміру виконувати зазначену угоду з боку останньої, тобто договір був укладений без мети здійснення господарської операції, та з метою сприяння покращенню фінансового стану її учасників.

При цьому, відповідно до відведеної у вчиненні кримінальних правопорушень ролі ОСОБА 1 за невстановлених в ході досудового розслідування обставин передав ОСОБА 2 необлікований на ДП «Новатор» модуль підсилення потужності НВЧ У52151-2 № 194В1704 для подальшої його передачі представникам вказаного підприємства під виглядом поставленого підконтрольним суб`єктом господарської діяльності для надання видимості товарності здійснення господарської операції.

Підписавши вищевказаний договір із підконтрольним суб`єктом господарської діяльності, діючи на виконання злочинного плану, ОСОБА 1, усвідомлюючи що ФОП ОСОБА_6 немає можливості здійснити поставку модуля підсилення потужності У52151-2, внаслідок відсутності в останньої даного обладнання, надав вказівку своїм підпорядкованим працівникам, які не були обізнані у злочинному плані, здійснити оформлення документів щодо поставки вказаного товару на адресу ДП «Новатор», зокрема здійснити відрядження водія та представника керівництва на службовому автомобілі до Київської області.

Продовжуючи реалізацію розробленого раніше злочинного плану,директор ДП «Новатор» ОСОБА 1, перебуваючи за місцем розташування підприємства, за адресою: м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 17, видав службову записку на суму 3 607 116,00 грн. для проведення оплати за товар та яку передав до бухгалтерії підприємства.

Працівники бухгалтерії ДП «Новатор», не будучі обізнаними про злочинні плани ОСОБА 1 та інших осіб, на підставі наданих документів, перерахували державні кошти з рахунку ДП «Новатор» на рахунок ФОП ОСОБА_6 , тим самим ОСОБА 1 заволодів грошовими коштами ДП «Новатор», що перебували в його віданні та щодо яких він був наділений відповідними повноваженнями, обернувши ці кошти на користь учасників вчиненого кримінального правопорушення.

В подальшому, відповідно до розробленого злочинного плану, кошти за удаване постачання модуля підсилення потужності, які надійшли від ДП «Новатор» на банківський рахунок ФОП ОСОБА_6 перераховані на заздалегідь визначені банківські рахунки підконтрольних суб`єктів господарської діяльності які в подальшому були обготівковані та розподілені між учасниками злочинної організації відповідно до розробленого злочинного плану.

Зважаючи на вказане, вищевказаними протиправними діями директора ДП «Новатор» ОСОБА 1, за пособництва ОСОБА 2, ОСОБА 3 та ФОП ОСОБА_6 , спричинено збитки ДП «Новатор», на суму 3 607 116,00 грн., що більше ніж в 600 разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Окрім того, ОСОБА_6 , за наведених вище обставин вчинила пособництво у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а саме сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками відповідно до відведеної їй ролі у складі злочинної організації.

Окрім цього, ОСОБА_6 , діючи умисно та на виконання попередньо обумовленого злочинного плану, вчинила легалізацію доходів, одержаних злочинним шляхом, здійснення фінансової операції з майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, а також володіння таким майном та його використання, вчинене у складі злочинної організації, а саме грошових коштів, заволодіння якими відбулось під виглядом виконання умов удаваного договору між ФОП ОСОБА_12 та ДП «Новатор» в розмірі 3 607 116,00 грн. за наступних обставин.

Після заволодіння шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем коштами ДП «Новатор» на загальну суму 3 607 116,00 грн поєднаного з службовим підробленням (суспільно небезпечних протиправних діянь, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України), ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію зазначеного вище спільного злочинного плану, переслідуючи мету приховання та маскування незаконного походження зазначених коштів, використовуючи зокрема можливості дистанційного керування банківськими рахунками та банківськими рахунками підконтрольних підприємств, доступ до якого мали інші учасники злочинної організації, які діяли спільно та узгоджено під керівництвом ОСОБА 1 та за пособництва ОСОБА 2 на виконання їх вказівок, з їх відома та погодження, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, на виконання відведеної їй ролі забезпечила здійснення фінансових операцій з використання вказаних коштів на суму 3 607 116,00 грн.

Так, у період з 04.04.2022 по 06.04.2022 відбувся ряд банківських операцій, за результатами яких частина коштів у розмірі 3 500 000 млн. грн.., опинилась на рахунках підконтрольних злочинній організації суб`єктів господарської діяльності, а саме: 2,0 млн. грн. - перераховано на користь ФОП ОСОБА_7 , в якості оплати за товар згідно договору; 1,44 млн. грн. - перераховано на користь ФОП ОСОБА_8 , в якості оплати за товар згідно договору, а частина коштів у сумі 60 000,00 грн. була легалізована (замаскована) шляхом зняття готівкою.

Інша частина коштів, які також перебували на банківському рахунку ОСОБА_6 була легалізована (замаскована) шляхом проведення нею видаткових фінансових операцій у власних цілях.

За таких обставин відбулись банківські операції з коштами на загальну суму 3 607 116,00 грн, які були отримані внаслідок вчинення ОСОБА 1, ОСОБА 2 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

14 жовтня 2024 року між прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_6 , з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_13 , укладена угода про визнання винуватості за обставин, викладених в обвинувальному акті, сторони узгодили покарання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2024 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 та матеріали кримінального провадження направити в Бюро економічної безпеки України для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, оскільки вказана угода укладена під час досудового розслідування.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисником ОСОБА_9 зазначено, що в тексті вироку міститься посилання більше 20 разів на ОСОБУ 1, яку призначено наказом Генерального директора Державного концерну «Укроборонпром» №36-к від 15.03.2019 на посаду директора ДП «Новатор» (досудове розслідування відносно якого здійснюється в окремому провадженні).

Зазначеною у вироку від 07.11.2024 у справі №686/28348/24 ОСОБОЮ_1 - є ОСОБА_14 .

Захисник ОСОБА_9 вважає, що оскаржуваним вироком суттєво порушуються права ОСОБА_8 , оскільки із зазначенням його прізвища, ім?я та по-батькові, а також повної його посади та строку перебування на ній, що повністю його ідентифікує для інших осіб, як співучасника злочину у справі №686/28348/24.

04 грудня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000079 від 10.11.2022 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.5 ст. 191, ч.4. ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28, ч.3 ст.209 КК України.Натомість, на теперішній час ОСОБА_8 навіть не висунуте обвинувачення у вищевказаних злочинах, його вина у вчинені злочинів зазначених у оскаржуваному вироку не доведена та вирок відносно нього відсутній.

Захисником зазначено, що зі змісту повідомлення про підозру, пред`явленої ОСОБА_8 вбачається, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за участі та організації злочинної діяльності у складі інших осіб, в тому числі ОСОБА_6 .

Однак станом на час подання апеляційної скарги, ОСОБА_6 на відміну від ОСОБА_8 , було висунуте обвинувачення, матеріали кримінального провадження №0000017, скеровані до суду разом із укладеною угодою про визнання нею винуватості від 14 жовтня 2024 року та за фактом розгляду зазначеної справи, судом 07.11.2024 року постановлено вирок відносно ОСОБА_6 .

Зазначене порушує презумпцію невинуватості, конституційні права, якими кожній особі гарантується, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом і вироком суду, що набрав законної сили.

Крім того, зазначене також впливає на ділову репутацію особи, оскільки її анкетні дані безпідставно, публічно зазначили у рішенні суду, використовуючи обвинувальний напрямок та констатуючи участь у певних фактах та подіях, достовірність яких не перевірялась судом.

У вироку, що оскаржується, зазначені особисті дані ОСОБА_8 , які мали б зазначатись без надання можливості ідентифікувати особу ОСОБА_8 (такі дані мають бути знеособлені), або така ідентифікація має бути мінімальною (у разі неможливості повного знеособлення з огляду на зайняття особою певної посади, якщо вказана обставина впливає на кваліфікацію діяння).

На підставі викладеного,захисник вважає, що оскаржуваним вироком суттєво порушені права ОСОБА_8 , оскільки вирок містить відомості про нього, як про співучасника злочину, не зважаючи на те, що ОСОБА_8 не є обвинуваченим (засудженим) у даній справі або в будь-якій іншій справі, тобто його вина не є доведеною та встановленою судом в жодній справі. Тобто, всупереч презумпції невинуватості суд першої інстанції фактично встановив винуватість ОСОБА_8 зазначаючи ідентифікуючі дані про нього та визначаючи його, як співучасника та організатора злочину.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вважає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_15 необґрунтованою, поданою в інтересах особи, чиї права та законні інтереси не обмежуються, а факт її подання свідчить про бажання безпідставного порушення розумних строків судового розгляду. Вирок суду першої інстанції вважає законним, обґрунтованим та таким, що не підлягає зміні або скасуванню.

Крім того зазначено, що безпідставне зловживання правом на апеляційне оскарження вироку суду призводить до неможливості перерахування коштів, внесених в якості застави за підозрювану на підтримку Збройних Сил України та відтерміновує відшкодування збитків, завданих підприємству оборонного сектору в період повномасштабної агресії рф.

Зі змісту поданої апеляційної скарги встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 зазначається як «ОСОБА_6», вказаний факт свідчить про те, що апеляційна скарга подана особою, яка не ознайомлювалась із відповідним текстом вироку, в якому зазначено анкетні дані особи, відносно якої здійснювався розгляд обвинувального акту та угоди про визнання винуватості. Відповідне посилання на ОСОБА_6 є виключно припущенням апелянта.

Відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень встановлено наявність вироку у справі №686/28348/24, у тексті якого знеособлено усіх осіб, які здійснювали участь у розгляді, так і осіб, які зазначені у тексті вироку. Таке ж саме припущення зроблено відносно того, що ОСОБА_8 є «Особою 1», та те, що його анкетні дані публічно зазначені у відповідному рішенні суду.

У апеляційній скарзі адвокат посилається на факт вручення 04.12.2023 ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.5 ст.191, ч.4ст.28, ч.1ст.366, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України.

Прокурором зазначено, що 04.12.2023 ОСОБА_8 повідомлялось про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.5 ст. 191 КК України, однак 18.09.2024 останньому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.191, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України.

Вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 18.09.2024 здійснювалось в порядку, передбаченому ст.278 КПК України шляхом вручення її під підпис близьким родичам підозрюваного у зв`язку із перебуванням останнього у розшуку.

Зі змісту повідомлення про підозру 04.12.2023 ОСОБА_8 не інкриміновано створення, керування злочинною організацією, так само у відповідному повідомленні про підозру не міститься жодних відомостей про ОСОБА_6 .

Наведені у апеляційній скарзі посилання на зміст оскаржуваного вирок упідтверджують той факт, що відомості щодо осіб, обвинувачення відносно яких не розглядається у межах кримінального провадження повністю знеособлені.

Посилання у тексті на перебування ОСОБИ_1 на посаді директора ДП «НОВАТОР» зроблено через те, що ОСОБА_6 , серед іншого, інкриміновано пособництво увчиненні іншою особою службових кримінальних правопорушень та здійснено підтвердження правильності кваліфікації відповідних дій обвинуваченого.

З наведених посилань на зміст вироку не можливо ідентифікувати будь-яку особу та не вирішується питання винуватості інших осіб, окрім ОСОБА_6 , стосовно якої він був складений.

Щодо знеособлення анкетних даних ОСОБА_8 як у процесуальних документах у вигляді обвинувального акту, угоди про визнання винуватості та вироку суду відносно ОСОБА_6 , прокурор окремо звертає увагу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.07.2022 по справі № 686/11246/22, яке міститься у відкритому доступі.

У тексті відповідного рішення наявна інформація наступного змісту: «ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, відповідно до наказу №36-к від 15.03.2019 генерального директора Державного концерну «Укроборонпром» призначений на посаду директора Державного підприємства «Новатор» (юридична адреса: 29016, Хмельницька область, місто Хмельницький, вулиця Тернопільська, будинок 17, код ЄДРПОУ 2298900) та відповідно до своїх посадових обов`язків повинен був чітко дотримуватись нормативно-правових актів України і розпоряджень керівництва.»

При цьому у реєстрі судових рішень відсутня будь-яка інформація щодо оскарження відповідного рішення з урахуванням наявної інформації про номер наказу та його дати, яка на думку скаржника впливає на ділову репутацію ОСОБА_8 .

У запереченнях на апеляційну скаргу захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_13 також не погоджується із поданою апеляційною скаргою, вважає її безпідставною та необґрунтованою.

Захисник акцентує увагу суду на тому, що розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №00000017 від 14.10.2024 року здійснювався щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , а не ОСОБА_8 . При цьому обвинувальний акт та вирок не містить жодних відомостей щодо ОСОБА_8 .

Посилання у вироку на «перебування Особи 1 на посаді директора ДП «Новатор» (не зазначено, що йдеться саме про ОСОБА_8 ) відбулося внаслідок того, що ОСОБА_6 інкриміновано пособництво у вчиненні іншою особою службових кримінальних правопорушень та підтвердження правильності кваліфікації відповідних дій обвинуваченої.

Захисник вважає, що із оскаржуваного вироку неможливо ідентифікувати будь-яку особу, окрім обвинуваченої ОСОБА_6 .

На думку захисника обвинуваченої ОСОБА_6 у захисника підозрюваного ОСОБА_8 були відсутні підстави для оскарження вироку щодо ОСОБА_6 .

Позиції учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, заяв про причини неприбуття від нього не надходило. Згідно з частиною 4 статті 405 КПК України, його неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Прокурор ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_6 , захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_10 не визнали доводи апеляційної скарги ОСОБА_16 , просили залишити без змін вирок суду першої інстанції, як законний і обґрунтований.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарги підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом першої інстанції затвердженоукладену 14 жовтня 2024 року між прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримки публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості, ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст. 191, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч1 ст.366, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 209 КК України і призначено їйпогоджене сторонами угоди покарання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Аналогічні положення містяться в ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Крім того, положеннями ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 03 березня 2016 року № 5-347кс15, відсутність у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК, осіб, прав, свобод та інтересів яких стосується судове рішення, не є перешкодою в доступі їх до правосуддя та зверненні до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2ст. 24 КПК.

Згідно вказаної норми закону кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод чи інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про порушення оскаржуваним вироком прав ОСОБА_8 , у зв`язку із зазначенням його посади та строку перебування на ній, що повністю його ідентифікує для інших осіб, як співучасника кримінального правопорушення, колегія судів вважає, що вони заслуговують на увагу.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За вимогами ч.1 ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, однією з яких є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 КПК України передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно з вимогами ч.1 ст.337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

При цьому суд позбавлений права вирішувати питання про винуватість особи, щодо якої обвинувачення не висувалось чи матеріали кримінального провадження виділенні в окреме провадження.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Відповідні положення знайшли відображення і у ст. 62 Конституції України, а також у ст. 17 КПК України, згідно з якими особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, презумпція невинуватості вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону. При цьому навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату ( Мінеллі проти Швейцарії (Minelli v. Switzerland), п. 37; Нераттіні проти Греції (Nerattini v. Greece), п. 23; Діду проти Румунії (Didu v. Romania), п. 41). Попереднє висловлення судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості ( Нестак проти Словаччини (Nestak v. Slovakia), п. 88; Гарицкі проти Польщі (Garycki v. Poland), п. 66).

Натомість, оскаржуваним вироком встановлено, що наказом Генерального директора Державного концерну «Укроборонпром» № 36-к від 15.03.2019 на посаду директора ДП «Новатор» призначено ОСОБА 1 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в окремому провадженні) та відповідно до укладеного контракту № 5к/19 від 15.09.2019 останній приступив до виконання обов`язків.

Разом з тим, не пізніше січня 2022 року ОСОБА 1, зловживаючи своїм службовим становищем,вирішив заволодіти майном ДП «Новатор» та обернути його на користь інших осіб з використанням свого службового становища всупереч інтересам служби під виглядом закупівлі модулів підсилення потужності який являється складовою частиною бортової радіолокаційної станції (БРЛС) Н001 для начебто забезпечення виконання умов державних контрактів/договорів укладених між ДП «Новатор» та підприємствами оборонного сектору і військовими частинами щодо необхідності проведення ремонтних робіт обладнання військового призначення.

Розуміючи, що самостійно не зможе втілити злочинний намір у життя, ОСОБА 1 у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше січня 2022 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище вирішив створити злочинну організацію, тобто стійке об`єднання декількох осіб, члени якого за попередньою змовою зорганізуються для спільної злочинної діяльності з метою заволодіння майном ДП «Новатор».

Таким чином,ОСОБА 1, перебуваючи на посаді директора ДП «Новатор», маючи організаторські здібності, лідерські якості, діючи на виконання розробленого ним злочинного плану, залучив до злочинної організації ОСОБА 3 та ОСОБА 2, які прагнули швидкого незаконного збагачення, при цьому роз`яснивши останнім ступінчату ієрархічну підпорядкованість членів злочинної організації, розроблений ним план та механізм учинення злочинів на що отримав їх добровільну згоду на участь у злочинній організації та її незаконної діяльності.

Далі ОСОБА 3 та ОСОБА 2 довели ступінчату ієрархічну підпорядкованість членів злочинної організації, розроблений ОСОБА 1 план та механізм учинення злочинів ОСОБА 4, ОСОБА 5, ОСОБА 6, ОСОБА 7, ОСОБА 8 та ОСОБА_6 , та отримали їх добровільну згоду на участь у злочинній організації та її незаконної діяльності.

У оскаржуваному вироку міститься інформацію про те, що наказом Генерального директора Державного концерну «Укроборонпром» № 36-к від 15.03.2019 на посаду директора ДП «Новатор» призначено ОСОБА 1 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в окремому провадженні) та відповідно до укладеного контракту № 5к/19 від 15.09.2019 останній приступив до виконання обов`язків, тобто ця інформаціядає можливість ідентифікувати ОСОБА_8 .

Під час апеляційного розгляду прокурор не заперечував, що наказом Генерального директора Державного концерну «Укроборонпром» № 36-к від 15.03.2019 на посаду директора ДП «Новатор» призначено саме ОСОБА_8 , з яким укладено контракту № 5к/19 від 15.09.2019.

Зазначене дозволяє ідентифікувати ОСОБА_8 , як Особу 1, зазначену у вироку, в інтересах якого була подана апеляційна скарга.

Зі змісту постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 травня 2020 року, справа № 639/2837/19, провадження № 51-5394кмо19 вбачається, щооб`єднана палата звертає увагу на те, що для з`ясування того, якою мірою стосується судове рішення прав та інтересів осіб, які не є учасниками кримінального провадження, у практиці касаційного суду простежується використання оціночного критерію, що є цілком обґрунтованим з огляду на індивідуальний характер кожного кримінального провадження. Водночас такій оцінці піддаються використані у фабулі обвинувачення, визнаного судом доведеним, формулювання та словесні конструкції і словосполучення, які є визначальними для встановлення того, чи обраний спосіб викладення є лише елементом конкретизації обвинувачення або ж є констатацією правомірності/неправомірності дій осіб, яких обвинувачення у цьому кримінальному провадженні не стосується.Зокрема, коли у вироках на підставі угод інші особи зазначалися не знеособлено (Особа 1, особа, щодо якої справа виділена в окреме провадження, тощо), а містилися прямі вказівки на прізвище, ім`я, по-батькові осіб або найменування юридичної особи, справа щодо яких не розглядалася.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що констатація у вироку Хмельницькогоміськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2024 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості з ОСОБА_17 , причетності до вчинення злочинуОсоби 1, яку наказом Генерального директора Державного концерну «Укроборонпром» № 36-к від 15.03.2019 призначено на посаду директора ДП «Новатор» та укладено контракт № 5к/19 від 15.09.2019, дозволяє ідентифікувати Особу 1, саме як ОСОБА_8 , що повністю його ідентифікує для інших осіб, як співучасника злочину,що грубо порушує передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, зокрема засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, верховенства права й законності.

За наведених обставин, обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 безпосередньо стосується прав, свобод й інтересів ОСОБА_8 , винуватість якого не встановлено вироком суду.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду не знайшли підтвердження доводи захисника ОСОБА_9 , щов оскаржуваному вирокузазначенні прізвище, ім?я та по- ОСОБА_18 .

Отже, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи судом першої інстанції істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, що у відповідності з вимогами ч.1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 слідскасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Обраний стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядкуне підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2