Справа № 308/4353/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000078 від 17.03.2025,

встановив:

Слідчий відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про відсторонення від посади ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000078 від 17.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вказує, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №77 від 15 березня 2025 року сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду командира відділення охорони взводу охорони (ВОС-100182А). ОСОБА_4 , перебуваючи на зазначеній посаді, наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціям, а тому у розумінні п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою.

Згідно з посадовою інструкцією командира відділення, вона зобов`язана: підтримувати особовий склад, озброєння, техніку в постійній готовності до бойового застосування; навчати й виховувати особовий склад відділення, проводити тренування, спрямовані на поліпшення стройової виправки та посилення фізичної витривалості; знати тактику дій відділення в різних видах бою, вміло командувати під час виконання бойових завдань; дбати про підлеглих, ставитися до них з повагою, знати їх потреби, вимагати від них додержання військової дисципліни; знати військове звання, прізвище, ім`я та по батькові кожного підлеглого та ін.; виконувати інші заходи за дорученням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Слідчий вказує, що 02.12.2024 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся із заявою, разом із додатками до неї, до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оформлення йому довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка була зареєстрована за №173 від 04.01.2025, де у останнього на утриманні перебуває батько інвалід ІІ групи.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, на початку лютого місяця 2025 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є дружиною ОСОБА_8 , звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою отримання інформації щодо довідки про надання відстрочки відносно її чоловіка, про те, їй повідомили, що не вистачає документу з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Мукачева, а саме довідки «про наявність дітей, батьком яких він зазначений» відносно особи, яка є особою з інвалідністю.

У ході даної розмови з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 підійшла ОСОБА_4 , яка повідомила ОСОБА_9 , що зможе допомогти у сприянні вирішення даного питання, на що відбувся обмін номерів мобільних телефонів та домовленість про майбутню розмову. Після вказаної зустрічі гр. ОСОБА_8 повторно звернувся із заявою про оформлення відстрочки.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, близько на початку березня місяця 2025 року, у ході телефонної розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , реалізовуючи свій протиправний умисел на незаконне збагачення, остання повідомила, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_8 оформлена та можна забрати, але для того щоб її отримати необхідного надати грошові кошти у сумі 2000 доларів США.

Розуміючи незаконність зазначених дій ОСОБА_4 та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, ОСОБА_9 звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів та почала діяти під їхнім контролем, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

У подальшому, 20.03.2025, на вимогу ОСОБА_4 , ОСОБА_9 передала їй частину з обумовлених грошових коштів у сумі 15 000 грн шляхом перерахунку на надану ОСОБА_4 банківську картку «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 .

Надалі, 24.03.2025 біля 15.50 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на протиправне збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими особами, зустрілась із громадянкою України ОСОБА_9 та на виконання раніше висловленого прохання, за сприяння у отриманні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації її чоловіка ОСОБА_8 , одержала від ОСОБА_4 , решту грошових коштів 1600 доларів США, після чого була викрита працівниками правоохоронних органів.

24.03.2025 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, показами свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду від 24.03.2025, яким вилучено предмет неправомірної вигоди, протоколом затримання ОСОБА_4 та іншими матеріалами в їх сукупності.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

З огляду на те, що із 25.01.2015 набрали чинності зміни до Кримінального кодексу України (ст.ст. 45-48, 69, 75, 79, 81, 86, 87 та 91), і згідно яких по корупційних злочинах виключена можливість застосування судами звільнення від кримінальної відповідальності, призначення відбування покарання з випробуванням, та призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити новий злочин чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи наведене, орган досудового розслідування вважає, що є обґрунтовані підстави для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки із перерахованих обставин інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігти вищеописаним ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного., а тому просить клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні у задоволенні клопотання просила відмовити та застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід. Вказала, що кошти, про які йде мова у клопотанні, підозрювана отримала від ОСОБА_9 у якості повернення боргу, оскільки остання позичала кошти у підозрюваної, між підозрюваною та ОСОБА_9 існували товариські стосунки. Зазначила, що ОСОБА_4 самостійно утримує двох неповнолітніх дітей та матір похилого віку.

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника. Вказала, що зі сторони ОСОБА_9 відбулася провокація, оскільки така пропонувала кошти за вирішення питання надання відстрочки її чоловіку ОСОБА_8 багатьом працівникам ТЦК. Щодо коштів, які вона отримала на банківський рахунок від ОСОБА_9 вказала, що надавала останній послуги психолога, оскільки має освіту психолога. Водночас, зазначила про наявність у неї проблем зі здоров`ям та необхідність медичного обстеження.

Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення захисника, підозрювану, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000078 від 17.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Командир відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

24.03.2025 о 15 год. 52 хв. ОСОБА_4 затримано за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 208 КПК України.

25 березня 2025 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Копія клопотання та доданих до нього матеріалів, відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України, підозрюваній надана.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені в КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується зібраними на даний час матеріалами кримінального .провадження, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 17.03.2025, протоколом огляду місця події від 24.03.2025, протоколом обшуку від 24.03.2025, заявою ОСОБА_8 від 02.12.2024, протоколом про ідентифікацію (помічення) та вручення грошових коштів від 24.03.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

У відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини слідчий суддя враховує, що тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого кримінального правопорушення, може спонукати підозрюваного вживати заходів, спрямованих на уникнення кримінальної відповідальності.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує ступінь тяжкості та значну суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, обставини його вчинення; дані, що характеризують особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність в нього родини, та приходить до висновку, що докази та обставини на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити новий злочин та вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Доводи сторони захисту вказаних висновків не спростовують, а посилання на позитивні характеристики підозрюваної, її соціальний стан, стан здоров`я не можуть бути безумовною підставою для застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки не спростовують висновки суду про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відтак, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000078 від 17.03.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчинені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Водночас, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваної, зокрема, її стан здоров`я, а також той факт, що на утриманні підозрюваної перебуває двоє дітей.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 181,183, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, а саме до 21 травня 2025 року включно, з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн (двісті сорок дві тисячі двісті сорок грн 00 копійок).

Строк тримання під вартою рахувати з 15 год. 52 хв. 24 березня 2025 року.

У разі внесення застави у вказаному розмірі, покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватися з свідками, експертами у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали слідчого судді два місяці, тобто до 21 травня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1