Справа № 452/4359/24
Провадження № 1-кп/452/445/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду об`єднане кримінальне провадження (ЄРДР № 0000168 від 06 березня 2024 року та 0000544 від 02 вересня 2024 року) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола Пристань Херсонської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, який фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Самбірським міськрайонним судом 27 лютого 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року

№ 2102-ІХ, термін дії якого неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 23 липня 2024 року 469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 в умовах воєнного стану вчинив кримінальні правопорушення (злочини) за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 11 лютого 2024 року в вечірню пору доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, будучи при цьому впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, повторно з гаражного приміщення вказаного житлового будинку, викрав плоскогубці довжиною 20 см із ручками червоного кольору вартістю 80,00 гривень, шліфувальну кутову машину 125/800 Вт (болгарку) вартістю 570,00 гривень та бензопилу синьо-жовтого кольору торговельної марки «Кедр» моделі БП-45-3,0 із шиною пильною марки «SABER» та ланцюгом до неї вартістю 1250,00 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_6 , та в подальшому разом із викраденими інструментами покинув гаражне приміщення, в подальшому розпорядившись ними на власний розсуд.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 14 лютого 2024 року в вечірню пору доби з гаражного приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у якому вже попередньо був 11 лютого 2024 року та знав, що знаходиться у даному гаражному приміщенні, викрав газонокосарку електричну марки «Sandrigarden SLM 32E» вартістю 1262,66 гривень та господарську ручну косу вартістю 560,00 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_6 , та в подальшому разом із викраденими інструментами покинув гаражне приміщення, розпорядившись ними на власний розсуд.

Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 15 лютого 2024 року в вечірню пору доби з гаражного приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у якому вже попередньо був та знав, що знаходиться у даному гаражному приміщенні, викрав тример бензиновий без маркування, вартістю 1500,00 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_6 , та в подальшому разом із викраденими інструментами покинув гаражне приміщення, розпорядившись ними на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 5222,66 гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємнє викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненного повторно в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_4 05 березня 2024 року в нічну пору доби, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, будучи при цьому впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, повторно з гаражного приміщення вказаного житлового будинку, викрав бензиновий тример марки «REBINER GT-5200» вартістю 4100,00 гривень та бензиновий тример марки «ElandGTR-250» вартістю 2500,00 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_7 , та в подальшому разом із викраденими інструментами покинув гаражне приміщення, в подальшому розпорядившись ними на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 6600,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, повторно, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст.185 КК України.

Також ОСОБА_4 приблизно 23 серпня 2024 року близько 18 год. 00 хв., точної дати слідством не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає без реєстрації, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, будучи при цьому впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, повторно, із лівої кишені штанів потерпілого ОСОБА_8 , які знаходилися у приміщенні спальної кімнати за вказаною адресою, викрав грошові кошти ОСОБА_8 у загальній сумі 6000,00 гривень, та в подальшому розпорядився викраденими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 6000,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємнє викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненного повторно в умовах воєнного стану.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, які викладені у обвинувальних актах, вказавши, що вони були встановлені правильно і всі ці обставини він визнає повністю. При цьому показав, що дійсно, з гаражного приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: плоскогубці, шліфувальну кутову машину, бензопилу, газонокосарку електричну, господарську ручну косу, тример бензиновий. Дане майно викрадав декілька днів, бо зразу забрати все не міг. В будинку перебував, бо доглядав на прохання ОСОБА_6 за її хворим братом, тому мав доступ до усіх приміщень. Викрадене майно хотів продати щоб заробити грошей. Також викрав з гаражного приміщення будинку ОСОБА_7 два бензинових тримера, які в подальшому продав. Крім цього, в серпні 2024 року, коли точно не пригадає, знаходячись в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав разом з матір`ю та її співмешканцем, з кишені штанів потерпілого ОСОБА_8 , які знаходилися у приміщенні спальної кімнати за вказаною адресою, викрав грошові кошти у загальній сумі 6000,00 гривень, які в подальшому витратив на власні потреби. Всі злочини вчиняв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро кається, та жалкує з приводу вчиненого.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не прибули, цивільний позов не заявляли, клопотань про необхідність відкладення розгляду справи від них не надходило. При цьому потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали суду заяви про здійснення розгляду справи без їх участі, просили обвинуваченого суворо не карати (а.с. 20,23).

Потерпілий ОСОБА_8 згідно наданої прокурором копії свідоцтва про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.64-65, 71).

Враховуючи думку присутніх учасників судового провадження щодо можливості проведення судового розгляду без участі потерпілих, керуючись вимогами ст. 325 КПК України, суд здійснив розгляд справи без їх участі.

Так, як обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених в обвинувальних актах, та приймаючи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3

ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого

ОСОБА_4 прийшов до висновку, що його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальних актах та вироку суду, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємнє викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненного повторно в умовах воєнного стану (епізоди 11,14,15 лютого 2024 року, 05 березня 2024 року, 23 серпня 2024 року).

При призначенні обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є яжким злочином, обставини їх вчинення, те, що від даних кримінальних правопорушень не настало великих шкідливих наслідків, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 судом встановлено, що йому 21 рік, на наркологічному, психіатричному обліках не перебуває (а.с.119,120), офіційно не працевлаштований; проживає без реєстрації в с. Бісковичі Самбірського району Львівської області, де характеризується негативно (малися скарги від сусідів про порушення громадського порядку та неправомірну поведінку) (а.с.121,122); раніше судимий Самбірським міськрайонним судом 27 лютого 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік (а.с.123,124-125).

Досудова доповідь відносно ОСОБА_4 не складалася згідно з приписами п. 6)

ч. 4 ст. 314-1 КПК України.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі

ст. 67 КК України є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до приписів ст. ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинені кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, також стан його здоров`я, обставини, встановлені судом, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім, внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини, підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає.

Положеннями ст. 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Як встановлено судом, вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік. Вирок набув законної сили.

Інкриміновані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив 11,14,15 лютого 2024 року, тобто до ухвалення вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року, а інші 05 березня 2024 року та 23 серпня 2024 року - після ухвалення попереднього вироку.

Об`єднаною палатою ВС у постанові від від 08 лютого 2021 року у справі

№ 309/235/19 зроблено висновок, згідно якого, якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька - після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 цього Кодексу не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 цього Кодексу за сукупністю вироків.

Аналогічний підхід до визначення порядку призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України висловлений у постанові об`єднаної палати ВС від 22 січня 2024 року у справі №236/4167/20.

Як встановлено судом ОСОБА_4 вчинив всі крадіжки, які містять кваліфікуючі ознаки - вчиненні повторно в умовах воєнного стану, як до постановлення вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року, так і після вказаного вироку, а тому у даному випадку, при призначенні покарання суд слідує висновку, викладеному у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 08 лютого 2021 року та призначає ОСОБА_4 одне покарання за всіма епізодами, кваліфікованими за ч. 4

ст. 185 КК України.

Також суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати ВС від 25 червня 2018 року у справі № 511/37/16-к, згідно якого у кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч. 4 ст. 70 КК України не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 вказаного Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. ст. 71, 72 КК України, тобто за сукупністю вироків.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення протягом іспитового строку (05 березня 2024 року, 23 серпня 2024 року), суд до покарання призначеного за даним вироком частково приєднує невідбуту частину покарання, призначеного вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року. За повідомленням Самбірського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 поставлений на облік 23.04.2024 року, відбув 10 місяців 9 днів призначеного йому судом випробувального терміну.

Враховуючи зазначене суд призначає остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України.

ОСОБА_4 ухвалою слідчої судді Самбірського міськрайонного суду Львіської області від 16.09.2024 року був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» до 09 листопада 2024 року (а.с.78).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду від 24 жовтня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» до 22 грудня 2024 року (а.с.94-96).

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, обраний судом вид покарання, наявність підстав вважати, що обвинувачений може ухилитися від виконання вироку суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне залишити без зміни до набрання вироком законної сили раніше обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання 16 вересня 2024 року.

Цивільні позови потерпілими не заявлялися.

Процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз: № СЕ-19/114-24/10154-ТВ від 20.05.2024 року; № СЕ-19/114-24/10153-ТВ від 15.05.2024 року; № СЕ-19/114-24/10161-ТВ від 15.05.2024 року; № СЕ-19/114-24/10160-ТВ від 15.05.2024 року;

№ СЕ-19/114-24/10158-ТВ від 20.05.2024 року, проведених Львівським НДЕКЦ, в розмірі 4543,68 грн. (а.с.131-135) на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 травня 2024 року був накладений арешт на майно: бензопилу синьо-жовтого кольору марки «Кедр» із металевою шиною «Saber» та ланцюгом; електричну газонокосарку червоно-чорного кольору «SambreCarden SLM32E» із від`єднанню металевою ручкою; болгарку червоно-чорного кольору без маркувань; плоскогубці із ручкою червоного кольору; ручну дерев`яну косу, яке передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Самбірського РВП ГУНП у Львівській області (а.с.128-130).

Відповідно до частини 4 статті 175 КПК України, суд скасовує арешт вказаного майна.

На підставі ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів після набрання вироком законної сили необхідно вирішити таким чином: бензопилу синьо-жовтого кольору марки «Кедр» із металевою шиною «Saber» та ланцюгом; електричну газонокосарку червоно-чорного кольору «SambreCarden SLM32E» із від`єднанню металевою ручкою; болгарку червоно-чорного кольору без маркувань; плоскогубці із ручкою червоного кольору; ручну дерев`яну косу, що перебувають на зберіганні в камері речових доказів Самбірського РВП ГУНП у Львівській області (квитанція № 01048) - повернути володільцю - ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 100, 124, 175, 349, 366-368, 370, КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання 16 вересня 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 4543,68 грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 травня 2024 року.

Після набрання вироком законної сили речові докази: бензопилу синьо-жовтого кольору марки «Кедр» із металевою шиною «Saber» та ланцюгом; електричну газонокосарку червоно-чорного кольору «SambreCarden SLM32E» із від`єднанню металевою ручкою; болгарку червоно-чорного кольору без маркувань; плоскогубці із ручкою червоного кольору; ручну дерев`яну косу, що перебувають на зберіганні в камері речових доказів Самбірського РВП ГУНП у Львівській області (квитанція № 01048) - повернути володільцю - ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя