У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5749/17

№ 1-кп/183/1052/25

11 березня 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000234 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Пологи Охтирського району Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання в порядку ст. 333 КПК України про тимчасовий доступ до особової справи старшого солдата військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває у віданні військової частини НОМЕР_1 , для її дослідження у судовому засідання. У відповідності до положень ст. 216 КПК виконання ухвали суду просив доручити слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіально управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.

Клопотання мотивоване тим, що в ході судового розгляду вказаного кримінального провадження, під час дослідження письмових доказів, які були надані стороною обвинувачення у належних чином завірених копіях у сторони захисту виникли сумніви щодо їх достовірності.

Захисник обвинуваченого просив суд відмовити в задоволенні заявленого клопотання, зазначив, що всі докази по кримінальному провадженню зібрані і сторона обвинувачення відкрила всі матеріали кримінального провадження, тому вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника, просив відмовити у задоволенні поданого клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши подане клопотання, вважає його таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.91, 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 333 КПК України, під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування.

Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

Враховуючи те, що прокурором не наведено обґрунтувань того, що тимчасовий доступ до речей і документів має істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, а також фактично не наведено причин чому вказані докази не були зібрані на досудовому розслідуванні, тому суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні поданого прокурором клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 77, 80-81, 376 КПК України, суд,,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1