Справа № 589/4572/24
Провадження № 1-кп/589/33/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0001183 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Зноб-Новгородське Середино-Будського району Сумської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2024 поліцейський з реагування патрульної поліції сектору превентивної діяльності №1 (м. Середино-Буда) Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 спільно з дільничним офіцером поліції сектору превентивної діяльності №1 (м. Середино-Буда) Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 заступили на добове чергування в складі наряду групи реагування патрульної поліції СГІД №1 (м. Середино-Буда) Шосткинського району Сумської області з метою виконання завдань з дотримання порядку та законності на території обслуговування Середино-Будської та Зноб-Новгородської територіальних громад.

Під час здійснення патрулювання території зони обслуговування - Зноб- Новгородської територіальної громади вказаними працівниками поліції 23.09.2024 близько 15:00 години біля будівлі №3 по вул. Перемоги смт. Зноб- Новгородське Шосткинського району Сумської області був виявлений ОСОБА_4 , який за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час складання відносно ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 178 КУпАП та перевірки його особи за базами даних Інформаційної підсистеми Національної поліції було встановлено, що останній перебуває у розшуку за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП.

У зв`язку з цим, відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, ОСОБА_4 було повідомлено, що його буде затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи біля будівлі № 3 по вул. Перемоги, смт. Зноб-Новгородське Шосткинського району Сумської області, близько 15:20 год. 23.09.2024, достовірно розуміючи те, що особи, які здійснюють адміністративне затримання є службовими особами, а саме поліцейськими, оскільки останні представилися, назвавши свої анкетні дані та посади, були вдягнуті у формений одяг, пересувалися на спеціально обладнаному патрульному автомобілі з відповідними розпізнавальними знаками, та виконували свої службові обов`язки під час чергування в складі групи реагування патрульної поліції СПД №1 (м. Середино-Буда) Шосткинського РУП, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав виражати в адресу ОСОБА_5 погрози з приводу його вбивства. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 наніс два удари ОСОБА_5 , а саме правою рукою в область лівого плеча та правою ногою в область гомілки лівої ноги, заподіявши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій підключичній ділянці та на передній поверхні в середній третині лівої гомілки, які згідно з висновком СМЕ №168 від 27.09.2024 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Так ОСОБА_5 пояснив, що 23.09.2024р. він рано повертався з роботи. В той день був день народження його знайомого, через що він вжив алкогольні напої. По дорозі додому обвинувачений зупинився біля магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , щоб купити пиво. Біля магазину його зупинили патрульні, серед яких був і потерпілий. Вони повідомили, що обвинувачений перебуває в розшуку, оголошеному РТЦК, тому вони мають його доставити до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В свою чергу, обвинувачений розлютився, адже вважав неправильним те, що поліцейські займаються його затриманням і доставкою до РТЦК та СП, замість того, щоб розслідувати смерть його сина, який загинув за декілька місяців до того. Через це він відмовився їхати із патрульними та почав чинити супротив. В ході конфлікту він ударив потерпілого по руці та нозі, погрожував йому вбивством. Обвинувачений не оспорює вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчиненого та щиро розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 вказав, що 23.09.2024р. він заступив на чергування у складі ГРПП. Під час патрулювання ними був виявлений ОСОБА_4 біля будівлі №3 по вул. Перемоги смт. Зноб- Новгородське, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вони підійшли до обвинуваченого, представилися, повідомили причину звернення. Після того, як перевіркою по базам даних Інформаційної підсистеми Національної поліції було встановлено, що ОСОБА_4 перебуває у розшуку за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП, вони йому повідомили про те, що він буде доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Але обвинувачений відмовився, та, не зважаючи на їхні попередження, почав чинити супротив. В ході чого обвинувачений погрожував, вдарив потерпілого по плечу та лівій гомілці. В подальшому обвинуваченого було затримано.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого і потерпілого судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у погрозі вбивством щодо працівника правоохоронного органу та в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, а також наступні дані про особу винного. Так, ОСОБА_4 є особою середнього віку, злочин вчинив вперше. Обвинувачений проживає вдвох з дружиною, не працює, але має регулярні тимчасові підробітки. За місцем мешкання обвинувачений характеризується незадовільно, разом з тим на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В судовому засіданні обвинувачений висловив жаль з приводу вчиненого. Крім того, обвинувачений сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

Тому, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд відповідно до ст. 67 КК України визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки у вигляді легких тілесних ушкоджень, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений заслуговує покарання у виді обмеження волі у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 345 КК України.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, який не судимий, злочин вчинив вперше, те, що останній повністю визнав свою вину та усвідомив протиправність своїх дій, та його поведінка в ході судового розгляду свідчить про наявність щирого каяття й намагання спокутувати свою провину, позицію потерпілого, суд дійшов висновку, що обвинувачений не є особою, небезпечною для суспільства, а його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування визначеного покарання. Негативна характеристика за місцем мешкання не виключає правомірності прийняття такого рішення за наявності вказаних вище підстав.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, передбачений частиною 4 статті 75 КК України, тривалістю 1 рік. При цьому на період дії іспитового строку необхідно покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 1 статті 76 КК України.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Вирішуючи заявлений потерпілим цивільний позов, суд виходить з наступного.

Так, у позові позивач просив стягнути зі ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 30000 грн. Проте в ході судового розгляду розмір шкоди потерпілий залишив на розсуд суду. Обвинувачений вимоги цивільного позову визнав, разом з тим зазначив, що не може одразу сплатити таку суму.

В обґрунтування вимог щодо стягнення моральної шкоди ОСОБА_5 зазначає, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 він зазнав душевних страждань, фізичного болю та стресу.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

До загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

У цьому контексті суд враховує визнання Європейським Судом з прав людини (далі ЄСПЛ) існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди у разі порушення окремих прав і свобод людини.

Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі» зазначається, що, «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Суд вважає, що заподіяння ОСОБА_4 потерпілому легких тілесних ушкоджень призвело до фізичного болю і фізичних страждань, а також до його переживань з приводу вчиненого по відношенню до нього злочину. Таким чином, потерпілому заподіяно моральну шкоду.

Між вказаним протиправним діянням відповідача (вчиненням злочину) та заподіяною моральною шкодою потерпілому мається причинний зв`язок і вбачається вина відповідача, а тому, вимоги про стягнення моральної шкоди є законними.

При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини вчинення злочину щодо потерпілого, характер фізичних та душевних страждань потерпілого, незначний ступінь вимушених змін у його житті, їх нетривалість, позицію самого ОСОБА_5 , а тому, виходячи із засад справедливості, розумності, виваженості і достатності, задовольняє позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі - 5000 грн.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речовий доказ: два оптичні носії з відеозаписами від 23.09.2024р. з нагрудних відео реєстраторів працівників поліції залишити у матеріалах кримінального провадження № 0001183, що зберігаються у Шосткинському РУП ГУ НП в Сумській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1