Справа №760/9401/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , соціального педагога ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 12.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001160 у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не навчається, не працевлаштований, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що Слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001160 від 12.11.2024, у якому 15.11.2024 повідомлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Одеської області, м. Ізмаїл, громадянину України, українцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України, тобто у вчиненні терористичного акту, а саме: вчиненні вибуху, який створив небезпеку для життя чи здоров`я людини з метою порушення громадської безпеки.

У ході досудового розслідування встановлено, що 22.02.2024 президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради федерації звернення про використання ЗС РФ за межами РФ, яке було задоволено. 24 лютого 2022 року о 5 годині президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні. У подальшому на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, №469/2024 від 23.07.2024, №740/2024 від 29.10.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 год. 08.02.2025 строком на 90 діб.

Також, 24.02.2024 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено, що в листопаді 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 10.11.2024 року, громадянин України ОСОБА_7 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінального правопорушення проти громадської безпеки, а також з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення терористичного акту.

Так, встановлено, що 10.11.2024 ОСОБА_7 прибув з міста Одеси до міста Києва та о 22:23 поселився у готелі «Лавілья» за адресою: м. Київ, вул. Степана Рудницького, буд. 36, кімн. 506.

В подальшому, 11.11.2024 о 18:11 ОСОБА_7 вийшов з готелю «Лавілья», одягнений в жовту куртку, зелені штани, чорну форту та темні кросівки, також мав при собі чорний рюкзак з білим написом «CONVERSE» та рушив у невідомому напрямку, до готелю більше не повертався.

Наразі досудовим розслідуванням не встановлено, час та місце отримання ОСОБА_7 вибухового пристрою, однак не пізніше 12.11.2024 року, останній взяв саморобний вибуховий пристрій з собою на місце вчинення злочину.

Так, 12.11.2024 о 13.33 ОСОБА_7 зайшов до кав`ярні за адресою: м. Київ, вул. Пасхаліна 10/5, що неподалік від місця вибуху, та тримав у лівій руці сумку темного кольору на якій присутні шнурки.

В подальшому, меньш як за хвилину часу ОСОБА_7 вийшов із зазначеної кав`ярні та прослідував до пиміщення ВП №1 з обслуговування житлових масивів Дарницького УП ГУНП у м. Києві що розташоване за адресою: місто Київ, вул. Юрія Литвинського, 34, де о 14:25 здійснив закладання саморобного вибухового пристрою, який знаходився у сумці темного кольору зі шнурками, а саме перекинува його через паркан вказаної будівлі. Потім приблизно 25 хвилин ОСОБА_7 перебував неподалік ВП №1 з обслуговування житлових масивів Дарницького УП ГУНП у м. Києві, з метою проконтролювати реалізацію свого злочинної діяльності та досягнення мети, направленого на здійснення терористичного акту, а саме що саморобний вибуховий пристрій детонує. Після того як саморобний вибуховий пристрій здетонував, ОСОБА_7 упевнившись в реалізації свого злочинного умислу та досягнення своєї мети покинув місце вчинення злочину та почав втікати у напрямку вулиці Юрія Шевельова у місті Києві.

В подальшому ОСОБА_7 виїхав з міста Києва до міста Одеси з метою переховування від правоохоронних органів за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Однак, 14.11.2024 року о 14.05 годині, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано за адресою: м. Одеса, вул. Небесної Сотні, 99.

14.11.2024 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в м. Одеса.

«15» листопада 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні терористичного акту, а саме: вчиненні вибуху, який створив небезпеку для життя чи здоров`я людини з метою порушення громадської безпеки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

15.11.2024 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчується о 14 год. 05 хв. 12.01.2025 року.

Постановою заступника керівника Київської міської прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001060 продовжено до трьох місяців, тобто до 15 лютого 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського продовжено до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 лютого 2025 року.

12.02.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001160 продовжено до п`яти місяців, тобто до 15.04.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського продовжено до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 квітня 2025 року.

У кримінальному провадженні проведено значну кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак через особливу складність завершити досудове розслідування до 15.04.2025 не виявляється за можливе, оскільки для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати з підозрюваними та його захисником вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність достатніх ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, ризиком у кримінальному провадженні є небажані для кримінального провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод такому кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації і таку поведінку неможливо достеменно передбачити. Отже, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Так, обґрунтовано ймовірним є те, що підозрюваний ОСОБА_7 , будучи обізнаним про вид та розмір покарання може почати переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Крім того, санкція ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за які передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі, є обґрунтовані підстави вважати, що він, усвідомлюючи невідворотність покарання та те, що у разі доведення його вини в суді, буде призначене покарання у вигляді позбавлення волі може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Крім цього, під час подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 , для ухилення від можливої кримінальної відповідальності може впливати у будь-який спосіб на свідків адже враховуючи те, що в ході проведення обшуки були залучені поняті та підозрюваній надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних на думку сторони обвинувачення підозрюваний може незаконно впливати на свідків з метою зміни показів останніми в ході досудового розслідування та судового розгляду, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме - тримання під вартою.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 виходячи з наступного.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність зазначених ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки, зважаючи на характер вчинення інкримінованих йому дій, останній не буде позбавлений можливості ухилитися від органу досудового розслідування.

Крім цього, у разі обрання відносно підозрюваного вказаних запобіжних заходів, а також запобіжного заходу у вигляді особистої поруки чи застави, підозрюваний, продовжуючи проживати на території міста Київ, під час дії таких запобіжних заходів, матиме фактично безперешкодну можливість незаконно впливати на свідків вказаного кримінального правопорушення, з метою зміни ними показів.

Отже, єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію зазначених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра пред`явлена ОСОБА_7 обґрунтована і підтверджується належними доказами. З метою запобігання наявним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, просила продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) та прийняти ряд процесуальних рішень, і, вказані дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти задоволення даного клопотання, вважали застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є спів мірним та пропорційним особі підозрюваного враховуючи неповнолітній вік підозрюваного. З огляду на викладене просили суд відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Законний підтримала думку захисника, просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Соціальний психолог підтримала думку прокурора та просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, інших учасників судового розгляду, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Вимогами ч.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184, 199 КПК України, а вручення копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 184, ч. 1 ст.199 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 12.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001160 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

14.11.2024 об 14 годині о5 хвилин ОСОБА_7 затримано в порядку ст.ст. 208-211 КПК України.

15.11.2024, відповідно до вимог ст. ст. 111, 276-278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Небесної сотні, 99 від 14 листопада 2024 року, протоколами оглядів відеозаписів від 14 листопада 2024 року, протоколом слідчого експерименту від 19 листопада 2024 року та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України, тобто терористичного акту, а саме: вчиненні вибуху, який створив небезпеку для життя чи здоров`я людини з метою порушення громадської безпеки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки санкція ч. 1 ст. 258 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний є неповнолітнім, має задовільний стан здоров`я.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, а саме має постійне місце проживання, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, має середню освіту та не навчається.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що даних про негативну репутацію підозрюваного в ході судового розгляду клопотання не надано.

Щодо майнового стану підозрюваного, в дотримання вимог п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя відзначає, що ані стороною захисту, ані стороною обвинувачення не надано відомостей щодо майнового стану підозрюваного. Підозрюваний джерела прибутку не має.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваного судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відомості щодо розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні у матеріалах кримінального провадження відсутні, відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України.

На виконання вимог п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутній ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрюваний, у зв`язку з його доступом до зброї.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного стану. Не можна залишити поза увагою і відомості щодо особи підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, оскільки підозрюваний суспільно-корисною діяльністю не займається, є неповнолітньою особою та має право виїзду за межі державного кордону України у період дії воєнного стану.

В судовому засіданні встановлено, що вказаний ризик не зменшився і продовжує існувати.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризику, передбаченого п. п. 3,4, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, не віднайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

Вимогами ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

15.11.2024, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 14 год. 05 хв. 12.01.2025.

Постановою заступника керівника Київської міської прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001060 продовжено до трьох місяців, тобто до 15 лютого 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 15.02.2025.

12.02.2025, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001160 продовжено до п`яти місяців, тобто до 15.04.2025.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком 14.04.2025.

07.04.2025, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.258 КК України направлено до Дарницького районного суду м. Києва.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що в термін дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підготовче судове засіданні у даному кримінальному провадженні не призначено, проте наявність обґрунтованої підозри щодо нього та встановлені у судовому засіданні ризики залишаються.

Дані твердження не оспорюються сторонами по справі.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України та продовжується в порядку, визначеному ч. 6 ст. 199 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. ст. 177, 178, 183, 194, 199 КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам, які продовжують існувати, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, виправдовують подальше тримання під вартою та не перевищують встановлений ст. 197 КПК України сукупний строк.

Слідчий суддя зазначає, що вимоги абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не є імперативними та визначають право суду під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, встановлених статтями 177, 178 КПК України.

Дане твердження узгоджується із рішенням КСУ (Другий сенат) № 7-р(ІІ)/2024 від 20 червня 2024 року.

Керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи встановлені у судовому підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, під час дії воєнного стану, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб по 07 червня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє по 07 червня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1