Справа № 296/3703/25
Вирок

Іменем України

22 квітня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000136 від 25.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, освіта середньою-спеціальна, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,-

встановив:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 156 КК України разом з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої встановлено, що 24 лютого 2025 року о 16 годині 00 хвилин у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем свого проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , разом зі своєю неповнолітньою сестрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення відносно останньої розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті.

У цей же день, час та за вказаних обставин, перебуваючи у кімнаті вищезазначеної квартири, маючи умисел на вчинення розпусних дій щодо неповнолітньої сестри ОСОБА_7 , протиправно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку неповнолітньої особи, достовірно знаючи, що остання є неповнолітньою та спостерігає за його діями, умисно вчинив щодо неї розпусні дії сексуального характеру, що мають ознаки домашнього насильства (у розумінні норм Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), а саме перебуваючи на ліжку навпроти ОСОБА_7 , оголивши власний статевий орган та, привернувши до себе увагу останньої, у її присутності здійснював непристойні доторкання до свого статевого органу, які викликають статеве збудження та вчинив акт онанізму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 156 КК України, які виразились у розбещенні неповнолітньої, а саме розпусних діях щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчинених членом сім`ї.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 156 КК України надійшов до Корольовського районного суду м. Житомира разом з угодою про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 28 березня 2025 року під час досудового розслідування між прокурором Житомирської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 25.02.2025, ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, які викладені в повідомленні про підозру та в угоді, зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в судовому провадженні та виконувати усі процесуальні обов`язки, які будуть покладені на нього судом.

Угодою визначено узгоджене покарання із урахуванням положень ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

Сторонами враховано, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, згідно з ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставин його вчинення, особу обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, неодружений, дітей на утриманні не має, наявність обставин, які пом`якшують покарання, з врахуванням чого сторони узгодили покарання із застосуванням ст. 69 КК України, за ч. 2 ст. 156 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

При цьому, беручи до уваги, що вказане кримінальне правопорушення містить ознаки домашнього насильства, сторони погоджуються на застосування до підозрюваного ОСОБА_5 обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України у виді:?

- заборони перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_7 ;

- обмеження спілкування з потерпілою ОСОБА_7 ;

- направлення ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників. Встановити строк вказаних заходів - 3 (три) місяці.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду та просив суд її затвердити.

Законний представник потерпілої не заперечила щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Зазначив, що вірно розуміє зміст обвинувачення, яке йому пред`явлено, і визнає себе винуватим саме у тих діях, що викладені в угоді про визнання винуватості.

Сторони угоди підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості від 28 березня 2025 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 472 КПК України. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 156 КК України як розбещення неповнолітньої, а саме розпусних діях щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчинених членом сім`ї; умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речові докази відсутні. Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування відсутні. Арешт на майно не накладався. Витрати, пов`язані із залученням експерта, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373-375, 394, 468, 472-475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду від 28 березня 2025 року про визнання винуватості між прокурором Житомирської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувальні заходи, передбачені ст. 91-1 КК України у виді покладення наступних обов`язків:?

- заборони перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_7 ;

- обмеження спілкування з потерпілою ОСОБА_7 ;

- направлення ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників.

Встановити строк вказаних заходів - 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту постановки ОСОБА_5 на облік органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вручити учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1