Справа №523/4347/25
Провадження №1-кс/523/1062/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 , погоджене з керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про арешт майна в рамках кримінального провадження №00000011 від 23.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000011 від 23.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Відомості до ЄРДР внесено на підставі матеріалів УСБУ в Одеській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 14.05.2024 № 326-ОС призначена на посаду начальника групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Законом України «Про державну прикордонну службу України» визначено правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження.

Відповідно до ст. ст. 2, 10 Закону України «Про державну прикордонну службу України», основними функціями Державної прикордонної служби України окрім іншого є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення. Органи охорони державного кордону безпосередньо виконують поставлені перед Державною прикордонною службою України завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону України. Прикордонний загін є основною оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладаються охорона певної ділянки державного кордону самостійно чи у взаємодії з іншими органами охорони державного кордону та Морською охороною, забезпечення дотримання режиму державного кордону і прикордонного режиму, а також здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів. До складу прикордонного загону можуть входити прикордонні комендатури, відділи прикордонної служби, прикордонні застави, контрольно-пропускні пункти, відділення прикордонного контролю. Окремий контрольно-пропускний пункт є оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладається здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів. До складу окремого контрольно-пропускного пункту можуть входити інші підпорядковані йому контрольно-пропускні пункти, відділення прикордонного контролю і контролерські пости.

Пунктами 4, 5, 6, 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» визначено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань зокрема покладаються: участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану; організація запобігання кримінальним та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, їх виявлення та припинення, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно із законами; здійснення прикордонного контролю і пропуску в установленому порядку осіб, транспортних засобів, вантажів в разі наявності належно оформлених документів після проходження ними митного та за потреби інших видів контролю; запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про державну прикордонну службу України» визначено, що військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України під час виконання покладених на них обов`язків є представниками влади.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України», законні вимоги і розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових повноважень залучені до оперативно-службової діяльності, є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами.

У відповідності до посадової інструкції ОСОБА_5 повинена у своїй діяльності керуватися: Конституцією України, Законами України, Законом України «Про державну прикордонну службу України», «Про державний кордон

«Про прикордонний контроль»; Інструкцією з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної служби України, затвердженою наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 29.12.2009 № 1040, посадовою інструкцією, іншими нормативно-правовими та розпорядчими актами України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Південного регіонального управління та прикордонного загону.

До основних завдань та обов`язків ОСОБА_5 входить: безпосередньо здійснення прикордонного контролю, пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів, особисто брати участь у службі з охорони державного кордонну та здійснення прикордонного контролюю, тощо.

Крім того, ОСОБА_5 зобов`язана проводити роботу щодо зміцнення службової дисципліни, запобігати правопорушенням та корупційним проявам, своєчасно виявляти та усувати їх причини.

Відповідно ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_5 займаючи посаду начальника групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, у військовому званні «старший сержант», є службовою особою, оскільки обіймаючи вказану посаду була наділена виконанням адміністративно-господарських функцій.

Законом України «Про державний кордон України» встановлено, що Державний кордон України визначається Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1, 2), а перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку (ст. 9)

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Одночасно з цим, Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24 лютого 2022 року оголошено проведення загальної мобілізації.

Окрім того, Указами Президента України та відповідними законами воєнний стан та загальна мобілізація неодноразово продовжувався.

В останній раз, Указом Президента України від 14.01.2025 № 26/2025, затвердженим Законом України від 15.01.2025 № 4220-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року на 90 діб.

Указом Президента України від 14.01.2025 № 26/2025 затвердженим Законом України від 15.01.2025 № 4221-IX продовжено загальну мобілізацію з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025року на 90 днів.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан та загальна мобілізація.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 33 Конституції України, тобто право кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Окрім того, відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право вичерпний перелік військовозобов`язаних осіб віком 18-60 років.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_5 всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення стала на шлях злочинної діяльності та умисно вчинила злочин за наступних обставин.

Так, на початку лютого 2025 року ОСОБА_5 у ході розмови з ОСОБА_6 , дізнавшись про, те, що у нього є знайомий ОСОБА_7 , який бажає виїхати за кордон та має паспорт громадянина Болгарії, висловила ОСОБА_6 вимогу у надані ним неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США за безперешкодний пропуск ОСОБА_7 через державний кордон України в Республіку Молдова через пункт пропуску «Табаки», де остання несе службу у складі прикордонного наряду.

Надалі, 05.03.2025 близького 17 години 30 хвилин у ході зустрічі в заздалегідь обумовленому місці у місті Болград, біля будинку №73 по вулиці Віктора Оцерклевича, ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_6 про необхідність прибуття ОСОБА_7 , на пункт пропуску «Табаки» на автомобілі у вихідні дні, та висловила вимогу ОСОБА_6 у надані 3000 доларів США після перетину ОСОБА_7 державного кордону.

В подальшому, у першій половині дня 15.03.2025 ОСОБА_5 перебуваючи у складі прикордонного наряду на контрольному пункті пропуску «Табаки», пропустила ОСОБА_7 через державний кордон України в Республіку Молдова, без належної прикордонної перевірки.

Після чого, близько 12 години 30 хвилин 18.03.2025 у ході зустрічі, яка відбулася в заздалегідь обумовлено місці у місті Болград, біля будинку №63 по вулиці Віктора Оцерклевича, у зв`язку із заздалегідь виказаною вимогою ОСОБА_6 у наданні 3000 доларів США за надання безперешкодного пропуску ОСОБА_7 через державний кордон України в Республіку Молдова через пункт пропуску «Табаки», без перевірки будь-яких документів, одержала від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.03.2025 складає 124 290 гривень

Після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 була затримана правоохоронним органом за вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України, а її злочинну діяльність припинено.

Так слідчим, 18.03.2025 у ході проведення затримання ОСОБА_5 під час якого ОСОБА_8 добровільно видала грошові кошти, а саме 30 банкнот ззовні схожі на долари США, номіналом у 100, а саме 10 банкнот з серійними номерами: KH18197275A, CB13534017C, FF15627206C, HB91670349Q, HB80377990H, HC28527027B, HB00983730F, HB42474129Q, FL95760666B, KB92059346K, KG03415868A та 20 банкнот номіналом 100 з серійним номером: KG03415868A, які поміщено до сейф-пакету №S1031389.

Одночасно з цим, 18.03.2025 слідчим винесено постанову про визнання вищевказаного речовим доказом у вказаному кримінальному проваджені.

Також, 18.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження належить арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1.підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2.призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3.є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4.одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових - доказі кримінальному провадженні.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та підозр вважати, що тимчасово вилучені речі можуть містити сліди злочин також інші відомості, які в подальшому можуть мати доказове значення досудового розслідування.

Враховуючи те, що вилучені у ОСОБА_5 під час затримання грошові кошти є предметом неправомірної вигоди, які можуть бути використані в якості доказів винуватості або невинуватості осіб, причетних до вчинення вказаного правопорушення, зберегли на собі сліди правопорушення, а також можуть підтвердити сам факт вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням викладено, в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно, на підставі чого суд прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 , погоджене з керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про арешт майна в рамках кримінального провадження №00000011 від 23.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт з забороною розпорядження, відчуження та користування на вилучені в ході проведення затримання :

- 30 банкнот ззовні схожі на долари США, номіналом у 100, а саме 10 банкнот з серійними номерами: KH18197275A, CB13534017C, FF15627206C, HB91670349Q, HB80377990H, HC28527027B, HB00983730F, HB42474129Q, FL95760666B, KB92059346K, KG03415868A та 20 банкнот номіналом 100 з серійним номером: KG03415868A, які поміщено до сейф-пакету №S1031389.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1