Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/528/25
Номер провадження 1-кс/530/164/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Прип`ять Київської області, українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, жителю АДРЕСА_1 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 01.03.2025, за ознаками злочинів, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у виді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В:

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 01.03.2025, за ознаками злочинів, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим 20.01.2025 Зіньківським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі, за ч.1 ст.162 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим до покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік на шлях виправлення не став та знову вчинив нові умисні злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за наступних обставин:

ОСОБА_6 діючи всупереч вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час та місці, незаконно придбав та виготовив наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який в подальшому незаконно зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , для подальшого незаконного збуту.

11.03.2025 близько об 11 год. 00 хв. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , шляхом продажу за 200 грн (одна купюра номіналом 100 грн серія ЄВ 8921640, одна купюра номіналом 50 грн серія АВ 1149575, дві купюри номіналом по 20 грн серія ЕД 8343574, серія АП 6392728, дві купюри номіналом по 5 грн серія ЮЗ 5598207, серія ЮЗ 4682313), незаконно збув ОСОБА_7 речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/117-25/5655-НЗПРАП від 12.03.2025 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 6,629 г.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24.03.2025 близько о 09 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поблизу будинку розташованого в АДРЕСА_2 , шляхом продажу за 200 грн. (чотири купюри номіналом по 50 грн., наступними серіями: ЕВ 7292288, ЕБ 7234328, ЕВ 1295696, АЛ 8451168), повторно незаконно збув ОСОБА_7 речовину рослинного походження, яка за зовнішніми ознаками схожа на наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у незаконному зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

24.03.2025 о 10 год. 50 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

24.03.2025 слідчим за погодженням з процесуальним прокурором вручене обґрунтоване письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.03.2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.03.2025;протоколом огляду «покупця» від 11.03.2025;протоколом огляду «добровільної видачі» наркотичного засобу канабісу від 11.03.2025;висновком експерта №СЕ-19/117-25/5655-НЗПРАП від 12.03.2025 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, згідно якого надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходилася в прозорому полімерному пакеті, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 6,629 г.; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.03.2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.03.2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 13.03.2025;протоколом огляду «помітки грошових купюр» від 24.03.2025;протоколом огляду «покупця» від 24.03.2025;протоколом огляду «добровільної видачі» від 24.03.2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 24.03.2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.03.2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.03.2025;протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.03.2025;протоколом освідування особи ОСОБА_6 від 24.03.2025;протоколом обшуку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 від 24.03.2025;речовими доказами.

Тобто сторона обвинувачення наголошує на наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 згідно ст.177 ч.1 п.1, 3, 5 КПК України, є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів , передбачених ч.2 ст.307 КК України, що свідчить про необхідність обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що буде забезпечувати виконання належним чином процесуальних рішень, а інші більш м`які запобіжні заходи, що не пов`язані з обмеженням особистої свободи, не зможуть перешкодити вчиненню інших злочинів.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, а тому він з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може покинути місце свого проживання в м. Зіньків Полтавського району Полтавської області, оскільки є уродженцем м. Прип`ять Київської області, нерухомого майна, розташованого на території м. Зіньків Полтавського району Полтавської області він не має, неодружений, утриманців немає, офіційно не працює, отже, відсутні міцні фактори, які могли б попередити спроби переховування підозрюваного, якому інкриміновано вчинення тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Таким чином, ОСОБА_6 знаходячись на волі, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, змінити місце проживання, не повідомивши про це слідчого, прокурора та/або суд, що унеможливить своєчасне проведення слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, судового розгляду, притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення за ч.2 ст.307 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким і за нього передбачено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Також, ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, тому під загрозою покарання може покинути місце проживання та ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість підозрюваному вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні, прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовільнити. Підозрюваний ОСОБА_6 разом зі своїм захисником адвокатом ОСОБА_4 просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши клопотання та додатки до нього приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим 20.01.2025 Зіньківським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі, за ч.1 ст.162 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим до покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік на шлях виправлення не став та знову вчинив нові умисні злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за наступних обставин:

ОСОБА_6 діючи всупереч вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час та місці, незаконно придбав та виготовив наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який в подальшому незаконно зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , для подальшого незаконного збуту.

11.03.2025 близько об 11 год. 00 хв. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , шляхом продажу за 200 грн (одна купюра номіналом 100 грн серія ЄВ 8921640, одна купюра номіналом 50 грн серія АВ 1149575, дві купюри номіналом по 20 грн серія ЕД 8343574, серія АП 6392728, дві купюри номіналом по 5 грн серія ЮЗ 5598207, серія ЮЗ 4682313), незаконно збув ОСОБА_7 речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/117-25/5655-НЗПРАП від 12.03.2025 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 6,629 г..

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24.03.2025 близько о 09 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поблизу будинку розташованого в АДРЕСА_2 , шляхом продажу за 200 грн. (чотири купюри номіналом по 50 грн, наступними серіями: ЕВ 7292288, ЕБ 7234328, ЕВ 1295696, АЛ 8451168), повторно незаконно збув ОСОБА_7 речовину рослинного походження, яка за зовнішніми ознаками схожа на наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у незаконному зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

24.03.2025 о 10 год. 50 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

24.03.2025 слідчим за погодженням з процесуальним прокурором вручене обґрунтоване письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

В підтвердження висновку про можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду обгрунтовується наступним.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Перебуваючи на волі він може безперешкодно покинути місце свого проживання в м. Зіньків Полтавського району Полтавської області, переїхавши на територію, що знаходиться поза юрисдикцією відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, зокрема і на не підконтрольну Україні територію, так як на даний час в Україні введений військовий стан.

Підозрюваний не місцевий, а є уродженцем м. Прип`ять Київської області, нерухомого майна, розташованого на території м. Зіньків Полтавського району Полтавської області він не має, неодружений, утриманців немає, офіційно не працює. Тому у нього відсутні міцні соціальні фактори, які могли б попередити спроби переховування підозрюваного.

Таким чином, ОСОБА_6 знаходячись на волі, через усвідомлення суворості втрати свободи на тривалий строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливить своєчасне проведення слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, судового розгляду, притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

В підтвердження висновку про можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні обгрунтовується наступним.

Так, знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_6 матиме можливість шляхом умовлянь або погроз вплинути на показання свідків, які на даний час встановлені органами досудового розслідування та з якими останній знайомий, та які є жителями м. Зіньків Полтавського району Полтавської області.

Оскільки, підозрюваний усвідомлюючи, що через показання свідків може бути доведена його вина у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, може всіляко впливати на них, з метою уникнення відповідальності. Це може призвести до подальшої зміни показань останніми або відмови свідчити у кримінальному провадженні, що унеможливить безпосереднє та об`єктивне дослідження доказів та їх належну оцінку.

В підтвердження висновку про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення обгрунтовується наступним.

Так, відповідно до ч.5 ст.12 КК України ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ч.2 ст.307 КК України), за який КК України передбачене покарання на строк від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, у сфері обігу наркотичних засобів, проти життя та здоров`я особи, проти довкілля.

Востаннє ОСОБА_6 був засуджений 20.01.2025 Зіньківським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі, за ч.1 ст.162 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до 1 року 1 місяця обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік.

Вищезазначене прямо свідчить про систематичність вчинення кримінальних правопорушень та існування ризику вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою є найбільш відповідним у даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 із наступних причин:

особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів;

особиста порука на адресу слідчого відділення ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 ;

застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 , близьких родичів або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу;

домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що

ОСОБА_6 проживає в м. Зіньків Полтавського району Полтавської області, де і проживають всі свідки злочинів, у вчиненні яких обгрунтовано підозрюється ОСОБА_6 . З огляду на це, останній може незаконно впливати на їх показання під час досудового розслідування та судового розгляду. Окрім цього ОСОБА_6 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, відсутність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»), а оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, тому суд вважає, що існує певний суспільний інтерес до даної справи, який з часом не зникає, а тому обрання підозрюваному більш м"якого запобіжного заходу може потягти хвилювання громадськості, тобто порушити публічний порядок.

При цьому, суд керується висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Суворість покарання за кримінальними правопорушеннями, за якими обвинувачується ОСОБА_6 не є співрозмірним терміну перебування останнього під вартою з моменту затримання і по даний час.

Разом з тим, суд враховує, що ні тяжкість обвинувачення, ні серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, однак застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, з огляду на його матеріальні можливості та існуючу ситуацію в Україні, оскільки на даний час 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року який діє по даний час та наявності непідконтрольних Україні територій, обвинувачений може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Відповідно до ст.307 ч.2 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно ст. 12 КК України, злочин за ч.2 ст.307 КК України віднесено до тяжких злочинів, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, проживає в невеликому населеному пункті, має родичів на території України.

При вирішенні питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд оцінює в сукупності та врахувати наступні факти: наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується долученими до клопотання копіями документів; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік підозрюваного, який є зрілою особою, стан здоров`я ОСОБА_6 який є працездатною, здоровою особою; соціальні зв`язки підозрюваного в місці його постійного проживання, який характеризується посередньо, не працює, майновий стан підозрюваного.

З урахуванням викладеного вважаю, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не сприятиме виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню вищевказаних ризиків.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а тому вважаю за необхідне задовільнити клопотання і обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як викладені обставини свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів передбачених п. 1-4 ч.1 ст.176 КПК України.

У відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати або визначити розмір застави у кримінальному провадженню.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись п.3 ч.5 ст.182 КПК України, визначаю розмір застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 грн,

Реквізити для внесення коштів:

Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області

Код отримувача: код за

Банк отримувача: ДКСУ м. Київ

Код банку отримувача МФО 820172

Рахунок отримувача UA0015950

У призначенні платежу зазначити наступні дані:

-Застава/частка майна

-ПІБ особи за кого вноситься застава або ПІБ особи чи назва юридичної особи за позовом

-Назва суду

-Номер справи

При внесенні якої підозрюваномуОСОБА_6 буде змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, під умовою звернення внесених заставних коштів в дохід держави, в разі невиконання ним обов`язків передбачених п.п. 2,3,5,6 ч.5 ст.194 КПК України.

Виходячи з вимог ч. 2ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Відповідно до ч. 3 ст. ст. 278 КПК України у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Згідно ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений (підозрюваний) або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст.183 та ч. 5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений (підозрюваний) звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений (підозрюваний), відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.131, 132, 176-179, 183, 193, 196 197, 199, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою задоволити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Прип`ять Київської області, українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 10 год 50 хв. 24.03.2025 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 10 год. 50 хвилин 22 травня 2025 року.

При внесенні застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ОСОБА_6 підлягає звільненню під заставу.

Розмір застави визначити підозрюваному ОСОБА_6 , в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як підозрюваним (обвинуваченим), так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_6 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» у разі внесення застави при звільненні підозрюваного ОСОБА_6 , зобов`язана роз`ясняти йому, або заставодавцю обов`язки, покладенні на обвинуваченого та наслідки їх невиконання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою по першому виклику на визначений час до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, вважати підозрюваного таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, при цьому визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору, підозрюваному, захиснику.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1