н/п 1-кс/490/4751/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

08 січня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисникаОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_5 ,погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Литовеж, Волинської області, маючого повну загальну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, перебуваючого за межами України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУ НП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000489 від 28.05.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивує тим, що протягом травня місяця 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, дотримуючись вимог конспірації, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (провадження стосовно якого закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України) володіючи якостями лідерів та організаторськими здібностями, розробили схему та план протиправного перетину державного кордону України, особами, які не мають на це права, а саме чоловіками у віці від 18 до 60 років, які перебувають на військовому обліку, під виглядом водіїв волонтерів, та здійснюють міжнародні перевезення гуманітарної допомоги, за визначену ними грошову винагороду.

Так, ОСОБА_8 , перебуваючи на території Республіки Польща, з метою безперешкодного перетину державного кордону України водіями волонтерам, використовуючи свої зв`язки з громадянином Республіки Польща на ім`я ОСОБА_9 , який є головою Ради «Фонду розвитку України», отримував документи із назвою «обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення», «листи підтвердження» про наявність вантажів гуманітарної допомоги, «листи підтримки від надавача гуманітарної допомоги», «складські довідки» від AGSTONE SPУЈKA Z OGRANICZONҐ ODPOWIEDZIALNOЊCIҐ (далі - Agstone Sp. z o.o.) за підписом CEO Kazimierz Kubicki, які в подальшому направляв ОСОБА_7 , після чого остання з метою забезпечення переконання посадових осіб Мінінфрастурктури у реальній наявності такої допомоги за кордоном, а саме в Республіці Польща, направляла вищевказані обґрунтування в сукупності з іншими фіктивними документами до Мінінфрастурктури.

Оцінивши свої можливості, щодо пошуку потенційних клієнтів, наявності організаційних та технічних ресурсів для реалізації задуманого плану, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протягом травня місяця 2022 року, вирішили сформувати стійке, ієрархічне об`єднання злочинну організацію з транснаціональним зв`язком, в першу чергу з числа своїх знайомих, що мають досвід міжнародного перевезення гуманітарної допомоги, яким вони можуть повністю довіряти, та які відповідають вказаним критеріям та залучили до протиправної діяльності сина ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , та п`ять знайомих ОСОБА_8 , а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановлена на теперішній час особа, та один знайомий ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_6 , які могли бути корисними при застосуванні розробленої ними схеми.

Добровільно зорганізувавшись ОСОБА_7 та ОСОБА_8 довели ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та іншій невстановленій на теперішній час особі детальний план спільної злочинної діяльності, розподілили ролі та функції кожного учасника, направлені на успішне його виконання та досягнення злочинної мети - отримання прибутку, а також загальні правила поведінки та обумовленої конспірації.

За таких обставин ОСОБА_7 та ОСОБА_8 об`єднали єдиним злочинним умислом 8 осіб, тобто створили стійку ієрархічну групу осіб злочинну організацію з транснаціональним зв`язком, довели ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_6 ОСОБА_14 та інша невстановлена на теперішній час особа детальний план спільної злочинної діяльності, розподілили ролі та функції кожного учасника, направлені на успішне його виконання та досягнення злочинної мети - отримання прибутку, а також загальні правила поведінки та обумовленої конспірації.

Так, ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_14 будучи активними учасниками злочинної організації з транснаціональним зв`язком, під час злочинної діяльності, діяли відповіднодо відведених організаторами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , функцій, а саме:

-зустрічались в обумовлених місцях з особами, зацікавленими в отриманні відповідних фіктивних документів, необхідних для виїзду за кордон, а також роз`яснювали механізм та порядок оформлення та видачі фіктивних документів, на підставі яких замовники безперешкодно зможуть перетнути державний кордон України у чітко визначених місцях;

-одержували від «замовників» грошові кошти за виконання взятих на себе протиправних зобов`язань для їх подальшого переказу на банківські рахунки ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , яка в свою чергу розподіляла їх;

-супроводження та отримання фіктивних документів волонтера у Вінницькому міському центрі соціальних служб,а також надання інструкцій щодо поведінки та надання певних відповідей на поставлені запитання службовими особами відповідних компетентних державних органів та установ при перетині кордону, з метою уникнення будь-яких проблем при оформленні необхідних документів та затримок пов`язаних з їх видачею;

-здійснення пошуку та залучення до участі у злочинній організації інших членів.

Таким чином, члени створеної злочинної організації з транснаціональним зв`язком, яка діяла з травня 2022 року, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено по 20.06.2023, діючи відповідно до відомого всім членами злочинної організації плану злочинної діяльності, усвідомлюючи неправомірність своїх дій та можливість настання суспільно небезпечних наслідків, реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на особисте протиправне збагачення, шляхом вчинення злочинів, пов`язаних із організацією незаконного перетину державного кордону України чоловіками у віці від 18 до 60 років, організували:

- незаконне переправлення через державний кордон України 43 чоловіків, які мали фіктивні документи, які надають право на перетин державного кордону України, за визначеним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (провадження стосовно якого закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України) маршрутом руху через міжнародні пункти пропуску, в пунктах пропуску «Шегині», «Рава Руська», «Устилуг», «Угринів», «Мостицька», «Краківець», «Грушів», «Виноградівка», «Ягодин», «Чоп-Тиса», «Порубне», «Староказаче».

За вищевказані дії члени злочинної організації з транснаціональним зв`язком отримали грошові кошти, які в подальшому були розподілені між ними.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково прокурор пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, одне зяких належить до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання на строк від 5 до 12 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. Наразі підозрюваний оголошений в міжнародний розшук, оскільки тривалий час переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, виїхавши за межі території України.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 оголошений в міжнародний розшук, оскільки тривалий час переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, виїхавши за межі території України 30.01.2023 року.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено у відповідності до вимог статей 278, ч. 2 ст. 135 КПК України.

17.05.2024 підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК КК України.

21.06.2024 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в державний розшук.

01.07.2024 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом начальника відділу СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_15 від 27.02.2023 та від 19.06.2023; рапортом слідчого ВРОТЗ СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_16 від 17.08.2023 за фактом виявлення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, за фактом підробки посвідчення на ім`я ОСОБА_17 та від 17.08.2023 за фактом виявлення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, за фактом підробки посвідчення на ім`я ОСОБА_18 ; заявою ОСОБА_19 про вчинення кримінального правопорушення від 25.02.2023; протоколами огляду мобільних телефонів підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ; протоколами додаткових допитів підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив злочин, один з яких належить до особливо тяжкого, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років позбавлення волі, та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань. Крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не працює, офіційних джерел доходу не має, у зв`язку з чим може вчините інше кримінальне правопорушення, направлене на посягання у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, а також проти громадської безпеки.

Також суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, одне з яких належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років позбавлення волі. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, він є працездатною особою, даних про тяжкі захворювання відсутні, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його спрямування на посягання у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, а також проти громадської безпеки, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання про застосування до підозрюваної найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, що відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається, що передбачено ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись вимогами статей 176-178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1