Справа № 204/382/25
Провадження № 1-кп/204/649/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження №0000217, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне, Сакського району, Автономної Республіки Крим, громадянина України, з середньою технічною освітою, офіційно працевлаштованого на посаді заступника директора з господарсько-технічної частини ТОВ «Медичний центр Клініка сімейної медицини, одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2024 року у справі №199/10090/24, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, яке набрало законної сили.

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що в нього відсутнє водійське посвідчення та про наявність вказаної постанови суду, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду, що набрало законної сили, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.

ОСОБА_4 у точно невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 23.12.2024, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, діючи умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці сів за кермо транспортного засобу марки «RENAULT LOGAN», номерний знак « НОМЕР_1 ».

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім.

Так, о 21 годині 40 хвилин 23.12.2024 за адресою: м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Робоча, поблизу буд. 154, зупинено транспортний засіб «RENAULT LOGAN», номерний знак « НОМЕР_1 », за кермом якого перебував ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та показав про скоєння ним кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом. Зазначив, що йому було відомо про те, що до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки він був присутній в судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Продовжив керувати автомобілем, оскільки це було необхідно по роботі.

За згодою учасників судового провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Учасникам справи роз`яснено, що вони в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювались під час судового розгляду та дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Таким чином, суд вважає доведеним, що своїми умисними діями, що виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, обставину, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у вигляді позбавлення волі.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. ст. 69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, суд, з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , наявності обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжує покарання, суд вважає, що застосування положень ст. 75 КК України щодо його звільнення від відбування основного покарання з випробуванням з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КПК України буде обґрунтованим, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства та потребує призначення покарання без реального відбування покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, запобіжний захід не обирався,процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази:

-транспортний засіб марки «RENAULT LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання директору ТОВ «Медичний центр «Клініка сімейної медицини» ОСОБА_6 , залишити в розпорядженні останнього.

-АСВП за постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/2171/24 від 02.05.2024; АСВП за постановою ЕНА №243412 від 19.06.2024; копію постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду №199/497/24; копію постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/2171/24; копію постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська №204/7920/24, копію постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/10090/24; відеоматеріал з назвою «export-2u8f4», перекопійований на DVD-R диск марки «MyMedia»; копії матеріалів судової справи Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська №204/7920/24 на 24 арк; копії матеріалів судової справи №199/10090/24 Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська на 14 арк. залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1