№522/8108/22, 1-кп/522/585/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із Приморської окружної прокуратури м. Одеси, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000191 від 10.04.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив письмове та усне клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, заперечував проти задоволення клопотань захисника ОСОБА_7 про проведення повторного слідчого експерименту у вище зазначеному кримінальному провадженні, та про призначення по кримінальному провадженню комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи, та про допит свідка ОСОБА_8 , так як відсутні законні підстави для призначення вище указаного повторного слідчого експерименту, та комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи, та допиту свідка ОСОБА_8 ..

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожний окремо, погодились із думкою прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цього обвинуваченого, та просила змінити запобіжний захід на інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, та звернулась до суду із клопотаннями про надання доручення органу досудового розслідування провести за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст.115 КК України повторний слідчий експеримент, шляхом відтворення дій обстановки за місцем події у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , та обставин подій із проведенням необхідних дослідів та випробувань, та із клопотанням про призначення по кримінальному провадженні комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи на вирішення якої поставити питання, чи знаходився ОСОБА_3 при вчиненні кримінального правопорушення у психічному стані, який міг би стати психологічною основою сильного душевного хвилювання, та про допит свідка ОСОБА_8 , із підстав зазначених нею письмово.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні погодився із думкою захисника.

Суд, розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

Суд вважає, що є ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у разі обрання йому м`якого запобіжного заходу, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Із урахуванням даних про особу указаного обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вище указане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вище зазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для продовження запобіжного заходу щодо указаного обвинуваченого у вигляді тримання під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Виходячи з того, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого ОСОБА_3 , а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

При продовженні запобіжного заходу, суд, враховуючи підстави, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, згідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України, вважає за доцільне не визначати розмір застави обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке спричинило загибель людини.

Суд вважає, що інша міра запобіжного заходу не здатна забезпечити належної поведінки цього обвинуваченого, та захисником обвинуваченого не надано документів, які свідчать, що з`явились нові обставини для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 на інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не містять будь-яких даних щодо зміни обставин обвинувачення чи раніше встановлених ризиків, що могло би слугувати підставою для зміни та застосування указаному обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, нової інформації, яка могла б вплинути на зміну запобіжного заходу зазначеному обвинуваченому вище указаним захисником надано не було.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

В силу ч.3 ст.333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Відповідно до вимог ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому КПК України, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

При цьому, суд враховує положення ч.4 ст.333 КПК України, згідно яких під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.

В судовому засіданні встановлено, що 11.05.2022 року слідчим ОСОБА_8 , за участю судового медичного експерта, підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 , у присутності 2 понятих, з метою перевірки, та уточнення відомостей, щодо кримінального правопорушення за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.115 КК України за адресою: АДРЕСА_2 було проведено слідчий експеримент.

На досудовому розслідування ні захисником, ні обвинуваченим (підозрюваним) не було заявлено клопотання про проведення повторного слідчого експерименту.

Суд вважає, що у даному випадку захисником ОСОБА_7 не доведено необхідності проведення повторного слідчого експерименту у зазначеному кримінальному провадженні посилаючись на наступне.

Суд вважає, що слідчий ОСОБА_8 при проведенні вище указаного слідчого експерименту провів усі необхідні дії, які вважав необхідними, шляхом відтворення дій, обстановки, та обставин події. Після дослідження майже усіх доказів у кримінальному провадженні проведення повторного слідчого експерименту не буде відповідати дійсним обставинам кримінального правопорушення.

Крім того, у суда відсутній обов`язок надавати доручення органу досудового розслідування провести у кримінальному провадженні повторний слідчий експеримент, проведення якого повторно не передбачено ст.240 КПК України.

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_7 про надання доручення органу досудового розслідування провести повторний слідчий експеримент в указаному кримінальному провадженні необхідно відмовити.

Частиною 1 ст.242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до п.1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Повторна експертиза проводиться у випадку, якщо висновок первинної експертизи визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або інакше викликає сумніви в його правильності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.97р. «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» роз`яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

У судовому засіданні судом досліджено висновок судово психіатричного експерта за №183 від 17.05.2022 року відносно ОСОБА_3 , та встановлено, що ця експертиза проводилась в ході досудового розслідування та із висновку експерта вбачається, що відповіді надано на всі запитання, які були поставлені на вирішення цієї експертизи, в ході судового розгляду даного кримінального провадження, на даному етапі, будь-яких нових обставин та належних і допустимих доказів щодо зміни психічного стану ОСОБА_3 , які б вказували на необхідність проведення повторної судової психіатричної експертизи судом не встановлено, та учасниками процесу суду не надано, що є підставою для відмови у задоволенні зазначеного клопотання.

За таких обставин, суд приходить до висновку,що відсутні законні підстави для призначення повторної судово-психіатричної експертизи у вище зазначеному кримінальному провадженні, а тому клопотання захисника не підлягає задоволенню.

Суд вважає, що захисником ОСОБА_7 не доведено того, що показання свідка слідчого ОСОБА_8 можуть мати значення для розгляду указаного кримінального провадження, тому у задоволенні клопотання захисника про допит цього свідка необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 27, 177, 178, 182, 183, 197, 240, 242, 331, 371, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_7 , та обвинуваченому ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відмовити.

У задоволенні клопотань захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_7 , та обвинуваченому ОСОБА_3 про надання доручення органу досудового розслідування провести у кримінальному провадженні за №0000191 від 10.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст.115 КК України повторний слідчий експеримент, шляхом відтворення дій обстановки за місцем події у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , та обставин подій із проведенням необхідних дослідів та випробувань відмовити.

У задоволенні клопотання захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_7 , та обвинуваченому ОСОБА_3 про призначення по кримінальному провадженні комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи на вирішення якої поставити питання, чи знаходився ОСОБА_3 при вчиненні кримінального правопорушення у психічному стані, який міг би стати психологічною основою сильного душевного хвилювання, про допит свідка ОСОБА_8 відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 /шістдесят/ днів.

Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_3 не визначати.

Строк дії ухвали про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 обчислюється з 28.01.2025 р., та припиняє свою дію 29.03.2025 р.

Долучити письмове клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження, та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 .

На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів у Одеський апеляційний суд. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1