Справа № 134/1312/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засіданні ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2021 за № 0000102, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городківка Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Вінницького апеляційного суду від 03 травня 2023 року за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки, на даний час відбуває покарання у виді обмеження волі в ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)»,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Городківка Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

07 травня 2021 року близько 17 год. 40 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися біля домогосподарства АДРЕСА_3 та в цей час помітили ОСОБА_7 , який йшов по вулиці в напрямку вищевказаного домогосподарства, тримаючи в руках пакет чорного кольору з продуктами харчування.

Маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи узгоджено, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до ОСОБА_7 , який перебував біля воріт та хотів зайти на подвір`я домогосподарства, після чого ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, застосовуючи насильство, яке не було небезпечне для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, кулаком руки наніс ОСОБА_7 один удар в область обличчя, від якого той відчув фізичний біль та впав на землю. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , не звертаючи уваги на наявність сторонніх осіб, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вийшли на шум та криками намагалися припинити їхні незаконні дії, продовжили застосовувати насильство, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, нанісши ОСОБА_7 декілька ударів ногами по різних частинах тіла. Крім того, ОСОБА_5 , тримаючи ОСОБА_7 за верхній одяг, декілька разів вдарив його головою об металеву частину воріт.

В результаті нанесених ударів ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна в правій скроневій ділянці.

Після цього, ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії носять відкритий характер та є явними для потерпілого та оточуючих, реалізовуючи спільний злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, дістав з лівої кишені куртки ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y 3», вартістю 1116,67 грн., який помістив до своєї кишені.

В свою чергу ОСОБА_5 в цей час підібрав належний ОСОБА_7 пакет чорного кольору, в якому знаходилися: часник посадковий (головками) «Яровий» вагою 1,372 кг, вартістю 124,00 грн. за один кілограм, на суму 170,13 грн.; цибуля саджанка сорту Штутті Голландія ріпчаста (типу Штутгартен Різен) кругла вагою 1,952 кг, вартістю 85,00 грн. за один кілограм, на суму 165,92 грн.; банани жовтого кольору «Еквадор» вагою 0,856 кг, вартістю 34,45 грн. за один кілограм, на суму 29,49 грн.; дві плитки шоколаду Roshen White Bubble, пористий, 80 г, на суму 46,44 грн. (вартістю 23,22 грн. кожна), а всього майно на загальну суму 411,98 грн.

Заволодівши речами ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця події зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1528,65 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, своє обвинувачення у вчиненні грабежу вважає безпідставним, оскільки 07 травня 2021 року жодних протиправних дій відносно потерпілого ОСОБА_7 не вчиняв. Дійсно в той день він та його брат ОСОБА_5 прийшли до домогосподарства ОСОБА_8 та пригостили вином свого дядька ОСОБА_10 . Вони стояли знадвору біля воріт, спілкувалися та пили вино. З потерпілим ОСОБА_7 він не був знайомий, раніше його не бачив. ОСОБА_7 поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою і вдарив його по голові. Можливо, ОСОБА_7 так себе поводив через ревнощі, оскільки не знав, що він ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_5 є братами ОСОБА_8 . ОСОБА_7 сам налетів на ворота домогосподарства та вдарився об них. ОСОБА_8 вийшла надвір, але особисто йому нічого не казала. В руках у ОСОБА_7 не було ніяких речей. ОСОБА_7 був в нетверезому стані, тому він сказав своєму брату ОСОБА_5 , що потрібно йди додому, щоб не вступати у конфлікт. Він також був трохи випивший, але контролював себе. Окрім вина, в той день він вживав алкогольні напої на роботі. Під час обшуку у нього вдома працівники поліції нічого не знайшли. Він казав працівникам поліції, що сам постраждав від ОСОБА_7 і хоче написати заяву, однак вони ігнорували його пояснення, були налаштовані проти нього.

Обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення також не визнав та пояснив, що ОСОБА_7 перший накинувся на нього та його брата ОСОБА_4 , обзивав їх, кричав, поводив себе неадекватно, був в стані алкогольного сп`яніння. З потерпілим ОСОБА_7 він не був знайомий, раніше його не бачив. ОСОБА_8 вийшла до них та, не розібравшись в ситуації, наробила галасу, кричала, що викличе поліцію та вигнала його з братом. Після цього він пішов додому. Вказує, що не бив ОСОБА_7 і не забирав його пакет. Під час обшуку за місцем його проживання працівники поліції в приміщенні сараю виявили належні потерпілому речі, однак він ( ОСОБА_5 ) не може пояснити звідки вони там взялися.

Незважаючи на такі показання обвинувачених, їх вина у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення підтверджується наступними безпосередньо дослідженими судом доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що 07 травня 2021 року він зателефонував до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_8 і запропонував принести їй насіння часника і цибулі, яке у нього залишилося після посадки. По дорозі він зайшов в магазин, щоб купити дітям гостинці. В магазині він придбав банани та дві шоколадки. Коли він підійшов до воріт домогосподарства, де проживала його співмешканка, то побачив батька своєї співмешканки ОСОБА_10 та двох невідомих йому чоловіків. В подальшому він дізнався, що це були два брата ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ОСОБА_10 проживає окремо від дочки, але на одній вулиці, тому часто до неї приходить. Він не бачив чи вони вживали спиртні напої, вже потім ОСОБА_8 казала, що її батько випивав з ОСОБА_11 . ОСОБА_4 почав до нього казати: «Хто ти такий ? Чого ти сюди прийшов ?». Він відповів, що прийшов до своїх дітей. Він не очікував, що ОСОБА_11 почнуть його бити. Більшість ударів йому завдав ОСОБА_4 . Точну кількість ударів він не знає. Били по голові, а також наносили удари по тілу ногами. На звуки бійки з хати вибігли його співмешканка ОСОБА_8 та її дочка ОСОБА_9 . ОСОБА_4 забрав у нього мобільний телефон, який знаходився в кишені його куртки. При цьому шарпав і порвав замок на куртці. Цей телефон він купив в м. Одесі за 3000 грн. В пакеті, який він приніс, був часник, цибуля, банани і дві шоколадки. Хто саме забрав пакет, він не знає, оскільки втратив свідомість під час побиття і пакет випав у нього з рук. ОСОБА_8 викликала швидку допомогу і поліцію. Він запитав її де пакет, який у нього був із собою, на що вона відповіла, що його речей немає. У нього було розбите все лице, тому ОСОБА_8 допомогла йому умитися. ОСОБА_8 зателефонувала на його мобільний, однак телефон вже був відключений. Телефон йому не повернули. Обвинувачені не відшкодували йому завдану шкоду. ОСОБА_5 просив у нього вибачення, тому просить його суворо не карати та не призначати покарання у виді позбавлення волі, вважає, що він щиро розкаюється у вчиненому.

В подальшому потерпілий ОСОБА_7 подав заяву, в якій просив продовжити розгляд кримінального провадження без його участі. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладається на розсуд суду. Обвинуваченого ОСОБА_5 просить суворо не карати та не позбавляти волі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що потерпілий ОСОБА_7 це колишній співмешканець його дочки ОСОБА_8 , а обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 це його двоюрідні племінники. 07 травня 2021 року в післяобідню пору він косив траву біля домогосподарства, де проживає його дочка ОСОБА_8 разом зі своїми дітьми за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час прийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і запропонували йому випити вино, пляшка якого у них була з собою. Ознак алкогольного сп`яніння у них він не помітив. Завчасно про зустріч вони не домовлялися. Вони перебували на вулиці поблизу воріт вищевказаного домогосподарства. Він бачив як прийшов ОСОБА_7 , але оскільки він ( ОСОБА_10 ) сп`янів від вина, тому пішов до хати. Що саме відбувалося між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 він не знає. Не пам`ятає чи ОСОБА_7 ніс якісь речі, зокрема пакет з продуктами. Він не бачив як приїхали швидка допомога та поліція, тому що спав. В подальшому він не з`ясовував у дочки, що сталося.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що з потерпілим ОСОБА_7 вона проживала у цивільному шлюбі близько 13 років, у них є спільна дитина. 07 травня 2021 року він зателефонував їй та запитав чи можна прийти провідати дочку, на що вона погодилася. Коли вона прийшла з роботи додому, то бачила, що її батько п`є вино разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вони перебували знадвору біля воріт домогосподарства, де вона проживає. В подальшому вона знаходилася в хаті та почула гучні удари по воротах, після чого вибігла надвір і побачила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 б`ють ОСОБА_7 , який в цей час стояв на колінах, зігнувшись. Разом з нею була її дочка від першого шлюбу ОСОБА_9 , яка зараз проживає за кордоном. Дочка щось кричала ОСОБА_11 , але вони втекли. Вона викликала швидку допомогу, а медичні працівники повідомили в поліцію про цю подію. У ОСОБА_7 була розбита голова, він деякий час знаходився в лікарні. ОСОБА_7 сказав, що ОСОБА_11 забрали його мобільний телефон та пакет з продуктами. Пізніше працівники поліції повернули ОСОБА_7 речі, які знаходилися в його пакеті. Більш детальніше розповісти не може, оскільки пройшло багато часу. Зараз ОСОБА_7 перебуває у зоні бойових дій. Вона не розпитувала ОСОБА_7 про те, чому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в той день побили його і що передувало цьому, але він казав, що вони обидва просили у нього вибачення за те, що так сталося, пояснювали це тим, що були в нетверезому стані. В свою чергу ОСОБА_7 міг бути інколи агресивний, оскільки він перебував в зоні АТО, що мало негативний вплив на його психічний стан.

Згідно протоколу затримання від 07 травня 2021 року вбачається, що 07 травня 2021 року о 18 годині 50 хвилин в АДРЕСА_2 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 ч. 1 п. 1, 2 КПК України в зв`язку із підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

З протоколу затримання від 07 травня 2021 року вбачається, що 07 травня 2021 року о 18 годині 50 хвилин в АДРЕСА_2 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 ч. 1 п. 1, 2 КПК України в зв`язку із підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Під час обшуку було виявлено та вилучено джинси синього кольору зі слідами речовини бурого кольору.

У протоколі огляду місця події від 07 травня 2021 року та фототаблиці, яка є додатком до цього протоколу, зафіксовано загальний вигляд місця, де було вчинено кримінальне правопорушення території біля домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, вина обвинувачених підтверджується протоколом обшуку від 07 травня 2021 року та переглянутим у судовому засіданні безперервним відеозаписом цієї слідчої дії. Згідно даних, зафіксованих у протоколі обшуку та на відеозаписі, вбачається, що об`єктом обшуку було домогосподарство, яке являлося місцем проживання ОСОБА_5 , розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . У ході обшуку в приміщенні сараю на землі було виявлено та вилучено пакет чорного кольору з написом «Fleur De Lis», в якому знаходились часник посадковий (головками) «Яровий», банани жовтого кольору в кількості 5 штук, дві плитки шоколаду Roshen White Bubble пористий білий, цибуля сіянка. При цьому, сарай був зачинений на навісний замок, який в присутності працівників поліції відчинила співмешканка ОСОБА_5 .

Протоколом зважування від 12 травня 2021 року та фототаблицею, яка є додатком до цього протоколу, встановлено, що вага вилучених під час обшуку 07 травня 2021 року за місцем проживання ОСОБА_5 цибулі саджанки, часника посадкового (головками) «Яровий» та бананів жовтого кольору «Еквадор» в кількості п`яти штук становить відповідно 1,952 кг, 1,372 кг, та 0,856 кг.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-21/7286-ТВ від 19.05.2021 року ринкова вартість одного кілограму цибулі саджанки сорту Штутті Голландія ріпчаста (типу Штутгартен Різен) кругла станом на 07 травня 2021 року становила 85,00 грн.; ринкова вартість одного кілограму бананів жовтого кольору «Еквадор» станом на 07 травня 2021 року становила 34,45 грн.; ринкова вартість одного кілограму часнику посадкового (головками) «Яровий» станом на 07 травня 2021 року становила 124,00 грн.; ринкова вартість шоколаду Roshen White Bubble, пористий, 80 г, станом на 07 травня 2021 року становила 23,22 грн.; ринкова вартість мобільного телефона Huawei Y 3 2017 об`ємом пам`яті 8 Gb станом на 07 травня 2021 року становила 1116,67 грн.

Згідно висновку експерта № 182 від 13 травня 2021 року кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО. В плямах на джинсових штанах (об`єкти № 1, 2, 3,4), вилучених у ОСОБА_5 знайдено кров людини, при визначенні групової належності якої виявлені антигени А та В. Таким чином, якщо кров у вказаних об`єктах походить від однієї людини, то нею може бути будь-яка особа з групою крові АВ і походження від потерпілого ОСОБА_7 не виключається. Якщо ж кров у вказаних об`єктах походить від двох або декількох осіб, тобто є змішаною, то ними можуть бути будь-які люди з групами крові А з ізогемаглютинином анти-В, В з ізогемаглютинином анти-А та АВ і походження її від потерпілого ОСОБА_7 не виключається.

Згідно висновку експерта № 054 від 18.06.2021 року, під час проведення судово-медичної експертизи встановлено, що у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді садна в правій скроневій ділянці. Дане ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету (ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, які не відобразили своїх індивідуальних особливостей в морфологічній характеристиці ушкоджень. Більш детальніше відповісти щодо давності та механізму утворення ушкодження (садна) немає можливості, так як в медичних документах не конкретизовано його морфологічну характеристику (не вказано його розміри, конкретну локалізацію, форму, стан країв, дна, його відношення до непошкоджених тканин). Ушкодження у ОСОБА_7 за своїми ознаками відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, вина обвинувачених підтверджується: рапортом помічника чергового ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 від 07 травня 2021 року про отримання 07 травня 2021 року о 17 год. 46 хв. повідомлення від ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_7 та забрали у нього пакет з продуктами і мобільний телефон; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08 травня 2021 року, з якого вбачається, що о 18 год. 20 хв. ОСОБА_7 повідомив про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, вказуючи, що 07 травня 2021 року близько 17 години по АДРЕСА_3 дві невідомі для нього особи нанесли йому тілесні ушкодження та заволоділи його мобільним телефоном марки Huawei Y 3 2017 чорного кольору в робочому стані та пакетом чорного кольору, в якому знаходилися продукти харчування, а саме: банани жовтого кольору «Еквадор» у кількості 5 штук, дві плитки білого пористого шоколаду марки «Roshen White Bubble», цибуля сіянка, часник посадковий (головками) «Яровий».

Усі наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст. ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрали у ОСОБА_7 належне йому майно на загальну суму 1528,65 грн.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 28 КК України кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовились про спільне його вчинення.

При цьому, форма змови вербальна (словесна) усна чи письмова або у формі конклюдентних дій для наявності співучасті не має значення. Змова про вчинення злочину може відбуватись задовго до вчинення злочину чи прямо перед його вчиненням. Ступінь стійкості взаємовідносин між співучасниками не має значення. Ця форма співучасті може бути як простою (співвиконання), так і складною, тобто з розподілом ролей.

Досліджені судом докази, а також поведінка обвинувачених під час вчинення злочину, свідчать про те, що обвинувачені вчинили даний злочин саме групою осіб за попередньою змовою.

Таким чином, дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим, із обвинувачення слід виключити посилання на те, що ОСОБА_5 підняв з землі належну ОСОБА_7 чоловічу сумочку, яку ОСОБА_9 вирвала у нього з рук, оскільки в ході судового розгляду ця обставина не підтверджена жодними доказами.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди повинні враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та інші обставини справи і обговорювати питання про призначення більш суворого покарання особам, які скоїли злочин повторно.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, що згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Крім того, обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, завдану шкоду не відшкодував, за місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка зловживає алкогольними напоями, порушує громадський порядок та спокій громадян, на міри громадського та адміністративного впливу не реагує, раніше засуджувався до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, стоїть на психіатричному обліку з діагнозом F23.0.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 89 від 29.07.2021 року, в період інкримінованого йому правопорушення ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В період інкримінованого йому правопорушення ОСОБА_4 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 на психічні розлади не страждає (Z04.6). В теперішній час ОСОБА_4 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує. За психічним станом ОСОБА_4 може брати участь в судовому засіданні.

Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної 27 серпня 2021 року Тульчинським районним сектором № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий, в зв`язку із чим орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Заходи повинні бути спрямовані на формування контролю над власною поведінкою, зміну ставлення до правопорушень, попередження вживання спиртних напоїв.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення та особу винного, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання, та наявність однієї обставини, яка обтяжує покарання, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання ближче до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті.

Оскільки кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_4 засуджується в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку (вироку Вінницького апеляційного суду від 03 травня 2023 року), тому остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю кримінальних правопорушень).

Строк відбування покарання, остаточно призначеного ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, слід рахувати з дня приведення вироку до виконання, зарахувавши в цей строк на підставі ст. 72 КК України: покарання, частково відбуте за попереднім вироком Вінницького апеляційного суду від 03 травня 2023 року, із розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі; строк попереднього ув`язнення з 07 травня 2021 року по 07 травня 2022 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; період перебування під цілодобовим домашнім арештом з 08 травня 2022 року по 30 серпня 2022 року включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставиною, що згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Крім того, обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, завдану шкоду не відшкодував, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , складеної 26 серпня 2021 року Тульчинським районним сектором № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий, в зв`язку із чим орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Заходи повинні бути спрямовані на формування контролю над власною поведінкою, зміну ставлення до правопорушень, попередження вживання спиртних напоїв.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення та особу винного, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання, та наявність однієї обставини, яка обтяжує покарання, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку, визначеного санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в цей строк на підставі ст. 72 КК України: день затримання в порядку ст. 208 КПК України - 07 травня 2021 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; період перебування під домашнім арештом з 08 травня 2021 року по 12 січня 2022 року включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі; день затримання на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 травня 2022 року про оголошення розшуку та надання дозволу на затримання з метою приводу - 24 червня 2022 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; період перебування під домашнім арештом з 25 червня 2022 року по 26 липня 2022 року включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі; період з 31 серпня 2024 року (день затримання на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2022 року про оголошення розшуку та надання дозволу на затримання з метою приводу) по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Саме покарання у виді позбавлення волі та його реальне відбування, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень.

Суд критично оцінює посилання обвинувачених на те, що потерпілий перший накинувся на них, адже в матеріалах провадження немає доказів на підтвердження того, що потерпілий вчинив будь-які дії, які за своїм характером та об`єктивними проявами могли бути розцінені як такі, що досягли ступеню суспільної небезпечності, властиві злочину і викликали би у обвинувачених необхідність оборонятися.

Водночас, суд зазначає, що висунута обвинуваченими версія щодо непричетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не знайшла свого підтвердження на підставі будь-яких інших фактичних даних, наявних у цьому провадженні, які б відповідали дійсності. Разом із тим, така версія суперечить значному обсягу доказів, наданих стороною обвинувачення, що були одержані із різних, не пов`язаних між собою джерел. Така сукупність доказів обвинувачення значно підсилює їх переконливість перед судом та водночас спростовує будь-який обґрунтований сумнів у тій версії подій, яку надало обвинувачення.

Щодо посилання обвинувачених на те, що у них нещодавно помер батько і мати, яка залишилася сама, потребує допомоги та підтримки, то ця обставина не знижує суспільної небезпеки вчиненого ними кримінального правопорушення, до того ж на момент вчинення злочину наявність батьків похилого віку не стала для обвинувачених стримуючим фактором та не забезпечила їх належну суспільну поведінку.

Щодо доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про можливість застосування до нього положень ст. 75 КК України, оскільки викрадене майно, яке знаходилося в належному потерпілому пакеті, не мало особливої цінності, то суд вважає необхідним зазначити наступне.

Вирішуючи питання про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд має враховувати тяжкість вчиненого злочину, особу винного, дотримуючись загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

Так, кримінальний закон визначає, що грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. При цьому, для кваліфікації діяння як грабежу не має значення вартість предмета злочину і яке саме майно було викрадено.

У Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року, зазначено, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз…суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».

Необхідно зауважити, що ОСОБА_5 не має сталого джерела заробітку, вчинив тяжкий злочин, який є умисним, корисливим, за попередньою змовою групою осіб, не поставився критично та негативно до своєї протиправної поведінки.

Будь-яких даних, що істотно знижують суспільну небезпеку вчиненого або пом`якшують покарання, судом не встановлено.

На переконання суду, застосування положень ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання не є доцільним та виправданим в аспекті визначеної законом мети покарання, і не тільки щодо виправлення та перевиховання обвинуваченого, а й щодо превенції вчинення кримінальних правопорушень.

Хоча потерпілий ОСОБА_7 просив не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_5 , однак думка потерпілої сторони щодо визначення винному виду та розміру покарання сама по собі не може бути вирішальною при призначенні покарання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 слід залишити попередній - тримання під вартою, адже він засуджується до позбавлення волі, а тому, перебуваючи на волі, може ухилятись від відбування покарання, враховуючи, що під час судового розгляду кримінального провадження він двічі оголошувався у розшук. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/102-21/7286-ТВ від 19 травня 2021 року в сумі 1029,72 грн. в силу ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави у рівних частках з кожного, тобто по 514,86 грн. (1029,72 : 2) з кожного.

Питання про долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених за цим вироком та за вироком Вінницького апеляційного суду від 03 травня 2023 року покарань призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців.

Строк відбування покарання, остаточно призначеного ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, рахувати з дня приведення вироку до виконання, зарахувавши в цей строк на підставі ст. 72 КК України:

- покарання, частково відбуте за попереднім вироком Вінницького апеляційного суду від 03 травня 2023 року, із розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі;

- строк попереднього ув`язнення з 07 травня 2021 року по 07 травня 2022 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

- період перебування під цілодобовим домашнім арештом з 08 травня 2022 року по 30 серпня 2022 року включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь держави 514,86 грн. процесуальних витрат за проведення експертизи.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, однак на строк, який не може перевищувати 60 днів з дня ухвалення вироку (до 09.05.2025 включно).

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в цей строк на підставі ст. 72 КК України:

- день затримання в порядку ст. 208 КПК України 07 травня 2021 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

- період перебування під домашнім арештом з 08 травня 2021 року по 12 січня 2022 року включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі;

- день затримання на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 травня 2022 року про оголошення розшуку та надання дозволу на затримання з метою приводу 24 червня 2022 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

- період перебування під домашнім арештом з 25 червня 2022 року по 26 липня 2022 року включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі;

- період з 31 серпня 2024 року (день затримання на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2022 року про оголошення розшуку та надання дозволу на затримання з метою приводу) по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 514,86 грн. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 травня 2021 року на вилучені 07.05.2021 в обвинуваченого ОСОБА_5 під час його затримання джинси синього кольору зі слідами бурого кольору.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 травня 2021 року на вилучені 07.05.2021 в ході огляду місця події 5 недопалків з-під сигарет, дві полімерні пляшки з-під йогурту «Дольче», поліетиленовий пакет фіолетового кольору.

Речові докази:

- джинси синього кольору зі слідами бурого кольору, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Тульчинського РВП у Вінницькій області повернути обвинуваченому ОСОБА_5 за належністю;

- банани жовтого кольору «Еквадор» у кількості 5 штук, дві плитки пористого шоколаду марки «Roshen White Bubble», цибулю сіянку, часник посадковий (головками) «Яровий», які передані під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому за належністю;

- 5 недопалків з-під сигарет, дві полімерні пляшки з-під йогурту «Дольче», поліетиленовий пакет фіолетового кольору, які передані під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_7 знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Крижопільський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: