Справа № 308/446/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001092 від 02.11.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Петриків Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Так, 02 листопада 2024 року близько 01 години 15 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння поблизу супермаркету «АТБ», що по вулиці Капушанській, 175 «А» в місті Ужгород, в ході конфлікту з потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечні своїх дій наслідки та бажаючи їх настання, на грунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово, з метою спричинення тілесних ушкоджень, скориставшись тим, що потерпілий намагаючись ухилитися від нападу, перечепившись через бордюр, впав на землю, наніс потерпілому один удар своєю ногою в область лівої скроні, таким чином заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, синця на лівій скроні, садна лівого колінного суглобу, забою лівого колінного суглобу, забою правої кисті. Ці тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день) і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.05.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Окрім цього, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Так, 02 листопада 2024 року близько 01 години 15 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу супермаркету «АТБ», що по вулиці Капушанській, 175 «А» в місті Ужгород, де на парковці цього супермаркету знаходився автомобіль марки «Skoda» моделі «Superb» номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою умисного знищення чужого майна, і розуміючи, що вказаний транспортний засіб не належить йому на праві приватної власності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок та діючи умисно, із особливою зухвалістю, після нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , тримаючи у своїх руках велосипед здійснив декілька ударів по корпусу автомобіля марки Skoda» моделі «Superb» номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого здійснив пошкодження корпусу вказаного автомобіля, чим спричинив користувачу ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 32 964 грн.

Суд встановив, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності його захисника ОСОБА_6 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву ОСОБА_3 щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника.

До суду з обвинувальним актом направлено також заяву потерпілого ОСОБА_4 , а також заява потерпілого ОСОБА_5 щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, і згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні.

У обвинувальному акті прокурор зазначив клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його та клопотання сторони обвинувачення, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (проступків), і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України - тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та за ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, конкретні обставини кримінального провадження, наявність однієї обставини, що обтяжує покарання, однієї обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, дані про особу ОСОБА_3 , який раніше судимий, у лікаря психіатра на обліку не перебуває.

За таких обставин та за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 1 ст. 296 КК України, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчинення кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень слід призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Окрім цього, потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов у кримінальному провадженні, згідно з яким просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди в розмірі 32 964 грн. Цивільний позов обґрунтовано тим, що в результаті неправомірних, винних дій відповідача, потерпілому було заподіяно майнову шкоду. Потерпілий просить розглянути цивільний позов разом з обвинувальним актом.

Відповідно до частини 2 статті 127 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (частина 1 статті 129 КПК України).

Як вбачається з положень частини 5 статті 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу Україниза умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно зі статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини 3 статті 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У своїй заяві щодо визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що визнає в повному обсязі цивільний позов.

Беручи до уваги викладене, доведений розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 296 КК України та відповідно у завданні шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправними діями обвинуваченого та шкодою, завданою потерпілому, а також той факт, що обвинувачений визнав цивільний позов, суд вважає за необхідне цивільний позов задовольнити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди у розмірі 32 964 грн.

Витрати на залучення експерта у зв`язку з проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/13784-АВ від 30.12.2024 року у розмірі 2 387,70 грн відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 371, 372, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 2 ст. 125 КК України, ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 75 (сімдесят п`ять) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень;

за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/13784-АВ від 30.12.2024 року у розмірі 2 387,70 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди в розмірі 32 964 грн.

Речові докази: СD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1