Справа № 467/434/25
Провадження № 1-кс/467/54/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2025 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,підозрюваного ОСОБА_5 розглянув у судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, не працює, не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, зареєстрована та фактична адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні № 0000014від 01.02.2025 року,

в с т а н о в и в :

10.04.2025 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області від старшого слідчого СВ ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 надійшло клопотання, погоджене прокурором Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб, без визначення застави.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що СВ ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014від 01.02.2025 року. У межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 20.02.2025 року, приблизно о 12:24 годині, ОСОБА_5 , взяв раніше придбаний ним наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «канабіс» та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку від продажу наркотичного засобу з числа наркозалежних, порушуючи вимоги ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 року, а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995 року, яку 20.02.2025 року о 12 годині 24 хвилин, знаходячись біля входу до стадіону, що розташований по провулку Торговому у селищі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області, збув залегендованій особі з анкетними даними ОСОБА_7 наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс», масою 3,61 г., отримавши за це грошову винагороду у розмірі 1250 гривень.

За таких обставин вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме у незаконному збуті наркотичного засобу.

Крім того, 08.04.2025 року, приблизно о 18:46 годин, ОСОБА_5 , взяв раніше придбаний ним наркотичний засіб «канабіс» та діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку від продажу наркотичного засобу з числа наркозалежних, порушуючи вимоги ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 року, а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995 року, яку 08.04.2025 року о 18 годині 46 хвилин, знаходячись на площі біля кафе «Шкіпер», що розташоване на перехресті провулку Торгового та вулиці Садової у селищі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області, збув залегендованій особі з анкетними даними ОСОБА_7 наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс», масою близько 2 г., отримавши за це грошову винагороду у розмірі 400 гривень.

За таких обставин вважає, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно.

08.04.2025 року о 19:27 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ч. 2 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

09.04.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Щодо наявності у справі ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим зазначено, що ризик, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за які за законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, ні офіційного ні тимчасового місця роботи не має, єдиним джерелом його доходу слугувала діяльність пов`язана із незаконним збутом наркотичного засобу, обіг якого обмежено, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд за межі України так і на непідконтрольну на даний часУкраїні територію. Ризик, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати незаконний вплив на свідка з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його. Також існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_5 вчинятиме інші кримінальні правопорушення та продовжить вчиняти правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних речовин, обіг яких обмежено з метою отримання незаконного прибутку, оскільки інших джерел доходу, окрім протиправних та отриманих внаслідок незаконного обігу наркотичних речовин, ОСОБА_5 не має. Крім того, своє злочинне діяння ОСОБА_5 припинив не самостійно, а у зв`язку з затриманням працівниками поліції, що дає підстави вважати, що в подальшому останній продовжить займатись злочинною діяльністю.

Обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 , не оспорюючи обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, зазначив, що ризики, зазначені у клопотанні, є необґрунтованими, взагалі не обґрунтовано неможливості обрання більш м`яких запобіжних заходів, вважає, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить його належну процесуальну поведінку, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю та поліція може забезпечити належну поведінку підозрюваного у разі обрання такого запобіжного заходу. У разі обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити останньому розмір застави, який є помірним та може достатньою мірою гарантувати виконання ним покладених на нього обов`язків. Також зазначив, що підозрюваний неофіційно працює по найму, за що отримує плату, яка є джерелом його доходів.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання в зв`язку з незадовільним станом здоров`я. Також, зазначив, що у разі обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мати залишиться одна, оскільки батька нещодавно призвано на військову службу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч. 1 ст.183 КПК України).

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000014від 01.02.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_5 09.04.2025 року у межах цього кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки; протоколом допиту свідка; висновками експерта; постановами про визнання речовим доказом та іншими доказами.

Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності вини може переховуватись у майбутньому. Також, враховуючи корисливий мотив інкримінованих правопорушень, та те, що ОСОБА_5 не має стабільного джерела доходів, наявний ризик продовження вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого КПК України порядку отримання показань свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідка безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тож, існує ризик, що ОСОБА_5 може впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що обґрунтовуючи неможливість обрання інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, суд повинен послатися на ті чи інші конкретні обставини, як цього вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі «Осипенко проти України»). Уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі «Вренчев проти Сербії» п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Враховуючи вказану практику ЄСПЛ, ст. 183 КПК України, яка наділяє слідчого суддю, суд дискреційними повноваженнями щодо питання стосовно застави, однак відповідно до вказаної статті зобов`язує слідчого суддю, суд визначити розмір застави застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 слід визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При визначенні розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, особу підозрюваного, який відповідно до матеріалів провадження раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, майновий стан підозрюваного, який не працює, а також те, що застава може бути внесена не тільки підозрюваним, а й іншими особами.

Зважаючи, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так як перспектива втрати застави у меншому розмірі не буде достатнім стримуючим заходом для підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, більший розмір застави буде для підозрюваного непомірним, і саме такий розмір застави, з урахуванням доведених ризиків і особи підозрюваного, може достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя зробив висновок про задоволення клопотання слідчого, обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 372, 376 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000014від 01.02.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 19 години 27 хвилин 06 червня 2025 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, 19 години 27 хвилин 08 квітня 2025 року.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в даній ухвалі протягом строку її дії.

На підставі ч. 5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 06 червня 2025 року включно.

З моменту внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали до 06 червня 2025 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному, захиснику негайно після її проголошення та довести до відома виконавців.

Повний текст ухвали складено і проголошено 11.04.2025 року о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1