Справа № 545/721/25
Провадження № 1-в/545/115/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника Державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Домашлин Крюківського району Чернігівської області, громадянин України, одружений, з вищою освітою, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

засуджений:

25.08.2021 року Менським районним судом Чернігівської області за ст. 286 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керували транспортними засобами на 3 роки;

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 , в обґрунтування подання посилаються на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, посилаючись на відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення. Зазначив, що засуджений протягом двох років відшкодував шкоду у незначному розмірі.

Представник адміністрації виправної колонії та засуджений ОСОБА_4 просили подання задовольнити, справу слухати у їх відсутність, про що надали відповідні заяви.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, врахувавши думку прокурора, суд доходить висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого- процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання- того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ); б) при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким- того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК ) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років,- того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребує в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_4 засуджений 25.08.2021 року Менським районним судом Чернігівської області за ст. 286 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керували транспортними засобами на 3 роки.

Початок строку: 14.01.2023 року, кінець строку: 14.01.2026 року. Невідбута частина покарання на дату розгляду подання становить 10 місяців 11 днів.

Засуджений ОСОБА_4 з 17.01.2024 року відбуває покарання в державній установі «Крюковська виправна колонія (№ 29)», характеризується позитивно, дотримується виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці. Має п`ять заохочень. Мав два стягнення у попередній установі відбування покарання, які достроково знято в порядку заохочення. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Не допускає порушень вимог законодавства. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує рівці 'стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

В установі працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті. Виконує роботи із благоустрою установи згідно графіків.

До бухгалтерії установи надійшов виконавчий лист на суму 604046,04 грн; відшкодовано 13283,98 грн., заборгованість по виконавчим листам 590762,06 ґрн.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як низький.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI): 97 балів. Засуджений став на шлях виправлення та має бути представлений на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (згідно ст. 81 КК України) ? 65 балів.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого- процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами ст. 81 КК України, проте наразі застосування її положень є передчасним та невиправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, наразі не досягнута.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_4 доведено, що поведінка останнього протягом усього періоду відбування покарання не вказувала на його неухильне бажання стати на шлях виправлення, а навпаки, хоч у поведінці ОСОБА_4 спостерігаються позитивні тенденції, однак суд розцінює поведінку останнього за увесь час відбування покарання як пристосовування засудженого до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення.

Суд приймає до уваги обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його тяжкі наслідки, скоєння ДТП у стані алкогольного сп`яніння, відшкодування шкоди за вироком суду у незначному розмірі, та вважає, що засудженим частково виконані формальні підстави для застосування умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, однак, дослідження всіх обставин справи в їх сукупності свідчить про те, що таке звільнення буде суперечити меті покарання, внаслідок його надмірної м`якості, з урахуванням наслідків вчиненого, а тому приходить до висновку, що подання є передчасним і таким, що не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннявідносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_5