УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 646/262/20

провадження № 51-4909 км 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати

Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 29 червня 2023 року стосовно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених пунктами 10, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 152 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Червонозаводський районний суд м. Харкова вироком від 22 березня 2021 року, залишеним без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 червня 2023 року, засудив ОСОБА_7 за:

- ч. 5 ст. 152 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років;

- пунктами 10, 13 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі.

За обставин, детально наведених у вироку суду, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні ним кримінальних правопорушень за таких обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_4 в період часу з 07 до 10 години ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння в помешканні свого знайомого ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 , на одинці в одній кімнаті з матір`ю останнього - ОСОБА_9 , 1926 року народження, особою похилого віку, за своїм станом здоров`я й віком була прикутою до ліжка, умисно, з метою задоволення статевої пристрасті та спричинення смерті ОСОБА_9 , наніс їй кулаками удари в обличчя, грудну клітину та шию, спричинивши потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.

Подолавши волю ОСОБА_9 до опору, ОСОБА_7 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, без її добровільної згоди.

Після чого ОСОБА_7 убив ОСОБА_9 , довівши тим самим до кінця свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , поєднане зі зґвалтуванням, та зник з місця вчинення злочину.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник ОСОБА_6 , не погодившись із судовими рішеннями через неповноту та однобічність судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, подав касаційну скаргу, в якій просив їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На касаційну скаргу захисника прокурор подав письмові заперечення, в яких, із наведенням відповідних аргументів, просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор просив закрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника у зв`язку зі смертю його підзахисного - засудженого ОСОБА_7 .

Мотиви Суду

Перевіривши матеріали провадження, заслухавши думки учасників провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 підлягає закриттю з огляду на таке.

За повідомленням начальника державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» від 11 грудня 2023 року, засуджений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується долученою копією лікарського свідоцтва про смерть № 1011 від 09 грудня 2023 року.

Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 16 січня 2019 року (справа № 761/33482/16-к, провадження № 51-4744 кмо 18), у випадку смерті засудженого відкрите за його скаргою касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно, з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК, є необхідним для реабілітації померлого.

Позиція Об`єднаної палати, крім іншого, полягає у тому, що смерть засудженого у більшості випадків робить касаційне провадження безпредметним, оскільки застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим. З урахуванням викладеного Об`єднана палата Верховного Суду зробила висновок про те, що в разі смерті засудженого касаційне провадження, як правило, підлягає закриттю.

З огляду на принцип верховенства права та інші засади кримінального провадження, касаційне провадження не може бути закрито, а підлягає продовженню у випадках, якщо з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК, це буде необхідно в цілях реабілітації засудженого, який помер, або з метою захисту прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Під необхідністю реабілітації особи необхідно розуміти надання можливості довести невинуватість померлої особи у вчиненні злочину після її смерті. Така процедура передбачає звернення членів сім`ї, близьких родичів або інших осіб, які пов`язані з померлим тісними особистими стосунками, з відповідною заявою до суду, в якій висловлюється бажання продовжити кримінальне провадження з метою реабілітації.

Проте після смерті засудженого до суду касаційної інстанції ні члени його сім`ї, ні близькі родичі чи інші особи, які пов`язані з померлим тісними особистими стосунками, не зверталися із заявами щодо продовження розгляду кримінального провадження з метою реабілітації ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні також підтвердив, що ніхто з близьких осіб ОСОБА_7 не уповноважував його представляти інтереси засудженого з метою реабілітації.

З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернувся захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , в якій він ставить питання про необхідність скасування судових рішень через неповноту та однобічність судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Колегія суддів бере до уваги, що зазначений в ухвалі від 16 січня 2019 року висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду був зроблений щодо касаційної скарги самого засудженого, який помер, однак, враховуючи, що основною тезою цього висновку є позиція щодо подальшої безпредметності касаційного провадження у зв`язку із неможливістю застосування до померлої особи кримінально-правових наслідків діяння, крім випадку з аспектами реабілітації, вважає, що аналогічний підхід має застосовуватися і до касаційної скарги захисника, поданої в інтересах засудженого, який помер.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим, а також відсутні підстави для продовження касаційного розгляду з метою реабілітації померлого засудженого, касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 підлягає закриттю.

Керуючись статтями 434, 436, 441 КПК, Суд

постановив:

касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 29 червня 2023 року стосовно ОСОБА_7 закрити.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3