У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №127/38065/24 за скаргою ОСОБА_4 , поданою в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 перебуває справа №127/38065/24 за скаргою ОСОБА_4 , поданою в порядку ст. 303 КПК України.

16.12.2024 суддею Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід, яка мотивована тим, вказана справа надійшла на розгляд судді ОСОБА_3 з Вінницького апеляційного суду після скасування ухвали судді ОСОБА_3 про відмову у відкритті провадження у справі.

Обґрунтовуючи заяву про самовідвід суддя ОСОБА_3 зазначив, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанції, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 16.12.2024 заява судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід розподілена слідчому судді ОСОБА_1 .

Суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоч повідомлялася належним чином про час та місце розгляду заяви про самовідвід.

Заявник скарги ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, однак заявою від 18.12.2024 просив розгляд справи провести у його відсутність. поклавшись на розсуд суду при прийнятті рішення.

Відповідно до частини третьої статті 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Зі змісту даної норми слідує, що неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також судді якому заявлено відвід (самовідвід), не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід та матеріали справи №127/38065/24, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_3 , з огляду на таке.

Як встановлено судом, 19.11.2024 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_4 , подана в порядку ст. 303 КПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2024 зазначена скарга розподілена судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 .

Однак, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 від 20.11.2024 по справі №127/38065/24 у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 , поданою в порядку ст. 303 КПК України відмовлено.

Зазначене судове рішення мотивовано тим, що:

«У скарзі ОСОБА_4 ставить питання про визнання бездіяльності слідчого щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000265 та просить суд винести ухвалу якою зобов`язати слідчого надати заявнику інформацію щодо результатів розслідування, однак винесення такого рішення не входить до повноважень слідчого судді, відповідно до вимог ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Таким чином, скаржником не ставляться будь-які вимоги, які уповноважений розглядати слідчий суддя у кримінальному провадженні з огляду на положення статті 303 КПК України.»

Проте, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02.12.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 20.11.2024, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України, скасовано.

Цією ж ухвалою, призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд зазначив, що:

«...... ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невчиненні інших процесуальних дій (у даному випадку це розгляд клопотань заявника, порядок та строки якого визначені КПК України), що, відповідно до зазначених вимог кримінально-процесуального законодавства, підлягає оскарженню на досудовому розслідуванні до слідчого судді.

В той же час, слідчим суддею не було витребувано матеріали кримінального провадження та не перевірив належно доводи скаржника щодо наявності поданих ним клопотань та їх розгляд слідчим.

За таких підстав, враховуючи те, що вимоги ст. 303 КПК України передбачають оскарження рішення дізнавача під час досудового розслідування, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді про відмову у відкритті за скаргою ОСОБА_4 є передчасним.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_4 , оскільки не розглянута за її предметом по суті місцевим судом, призначенню до нового судового розгляду.»

Після скасування апеляційним судом ухвали суду першої інстанції скарга ОСОБА_4 , подана в порядку ст. 303 КПК України, повернута на розгляд судді ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання наявності підстав для задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 слідчим суддею враховується наступне.

Згідно з частиною шостою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до частини другої статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тобто фактично законодавець визначив практику Європейського суду з прав людини частиною кримінального процесуального законодавства України.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до частини першої статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частиною першою та другою статті 76 КПК України закріплено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Скасування ухвали суду першої інстанції, в розумінні частини другої статті 76 КПК України, є обставиною, яка виключає можливість участі судді, який брав участь у кримінальному провадженні, лише у випадку скасування ухвали суду першої інстанції, якою завершено розгляд справи по суті.

Однак, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою суддею ОСОБА_3 розгляд скарги по суті не здійснювався та остаточного рішення не приймалося, а тому скасування апеляційним судом ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою не є перешкодою для розгляду скарги тим же складом суду.

Однак, зі змісту ухвали судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 від 20.11.2024, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 , суддею зазначено наступне:

««У скарзі ОСОБА_4 ставить питання про визнання бездіяльності слідчого щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000265 та просить суд винести ухвалу якою зобов`язати слідчого надати заявнику інформацію щодо результатів розслідування, однак винесення такого рішення не входить до повноважень слідчого судді, відповідно до вимог ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Таким чином, скаржником не ставляться будь-які вимоги, які уповноважений розглядати слідчий суддя у кримінальному провадженні з огляду на положення статті 303 КПК України.»

Таким чином, на стадії відкриття провадження по скарзі, тобто до ухвалення остаточного рішення у вказаній скарзі, суддею ОСОБА_3 сформовано чітке бачення та надано у судовому рішенні оцінку частині обставин, що підлягають доказуванню та оцінці під час розгляду скарги по суті.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мироненко і Мартенко проти України», зазначено, що згідно з установленою практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. (ч. 1 ст. 80 КПК)

Таким чином, оскільки суддею ОСОБА_3 на стадії відкриття провадження за скаргою сформовано та висловлено чітке бачення та надано у судовому рішенні оцінку частині обставин, що підлягають доказуванню та оцінці під час розгляду скарги по суті, з метою неухильного дотримання вимог процесуального законодавства та забезпечення прав осіб на доступ до правосуддя та на розгляд справи поза будь яким сумнівом, щодо об`єктивності та неупередженості складу суду, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 .

Відповідно до частини другої статті 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 22, 31. 35, 75, 80-82, 309, 3372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №127/38065/24 за скаргою ОСОБА_4 , поданою в порядку ст. 303 КПК України, задовольнити.

Відвести суддю Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 від розгляду справи №127/38065/24 за скаргою ОСОБА_4 , поданою в порядку ст. 303 КПК України.

Справу №127/38065/24 передати в канцелярію суду для визначення іншого судді в порядку передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: