Справа №127/2543/25
Провадження №1-кс/127/1213/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000157 від 25.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 25.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , проходячи військову службу на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону, в порушення ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у невстановленому в ході проведення досудового розслідування місці, час та день, перебуваючи під час виконання бойового завдання в м. Краматорськ Донецької області, солдат ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, придбав, шляхом знахідки на лінії ведення бойових дій із російською федерацією бойові припаси, а саме: наступальну осколкову ручну гранату РГН промислового виготовлення військового призначення із підривачем УДЗ нового зразка промислового виготовлення військового призначення та почав їх зберігати за місцем виконання обов`язків військової служби у АДРЕСА_1 .

Надалі, солдат ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, перевіз зазначені вище бойові припаси, а саме наступальну осколкову ручну гранату РГН промислового виготовлення військового призначення із підривачем УДЗ нового зразка промислового виготовлення військового призначення до м. Вінниці та зберігав при собі.

25.02.2024 у період часу з 03:17 год. по 03:32 год. за адресою: м. Вінниця, вул. Київська поміж будинками № 56 та № 62, правоохоронними органами зазначені вище наступальну осколкову ручну гранату РГН промислового виготовлення військового призначення із підривачем УДЗ нового зразка промислового виготовлення військового призначення було виявлено у рюкзаку ОСОБА_6 та вилучено, чим, кримінально-протиправну діяльність останнього припинено.

Крім того, у невстановленому у ході проведення досудового розслідування місці, час та день, перебуваючи під час виконання бойового завдання в м. Краматорськ Донецької області, солдат ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, придбав, шляхом знахідки на лінії ведення бойових дій із російською федерацією бойові припаси, а саме: наступальну осколкову ручну гранату RG-4, 8 гвинтівочних патронів калібру 7,62х53 мм до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, призначеними для стрільби з гвинтівок та карабінів конструкції Мосіна, ручних кулеметів Дегтярьова, снайперських гвинтівок Драгунова (СВД) та іншої зброї під даний патрон, 1 патрон калібру 7,62х39 мм, зразку 1943 року до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, призначеним для стрільби з самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС), 1 патрон калібру 12,7х108 мм до нарізної крупнокаліберної вогнепальної зброї, призначеним для стрільби з кулеметів ДШК (Дегтярьова Шпагіна крупнокаліберний) та іншої зброї під даний патрон, та почав їх зберігати за місцем виконання обов`язків військової служби у м. Краматорськ Донецької області.

Надалі, солдат ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, перевіз зазначені вище бойові припаси, а саме: наступальну осколкову ручну гранату RG-4, 8 гвинтівочних патронів калібру 7,62х53 мм до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, призначеними для стрільби з гвинтівок та карабінів конструкції Мосіна, ручних кулеметів Дегтярьова, снайперських гвинтівок Драгунова (СВД) та іншої зброї під даний патрон, 1 патрон калібру 7,62х39 мм, зразку 1943 року до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, призначеним для стрільби з самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС), 1 патрон калібру 12,7х108 мм до нарізної крупнокаліберної вогнепальної зброї, призначеним для стрільби з кулеметів ДШК (Дегтярьова Шпагіна крупнокаліберний) та іншої зброї під даний патрон до місця свого приживання за адресою: АДРЕСА_2 .

25.02.2024 у період часу з 06:09 год. по 06:39 год. за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , правоохоронними органами зазначені вище наступальну осколкову ручну гранату RG-4, 8 гвинтівочних патронів калібру 7,62х53 мм до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, призначеними для стрільби з гвинтівок та карабінів конструкції Мосіна, ручних кулеметів Дегтярьова, снайперських гвинтівок Драгунова (СВД) та іншої зброї під даний патрон, 1 патрон калібру 7,62х39 мм, зразку 1943 року до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, призначеним для стрільби з самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС), 1 патрон калібру 12,7х108 мм до нарізної крупнокаліберної вогнепальної зброї, призначеним для стрільби з кулеметів ДШК (Дегтярьова Шпагіна крупнокаліберний) та іншої зброї під даний патрон було виявлено та вилучено, чим, кримінально-протиправну діяльність останнього припинено.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованому йому правопорушенню повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом ОМП, протоколом обшуку, висновками судово-вибухотехнічних експертиз, протоколами допитів, повідомленням про підозру тощо.

Крім того, в ході проведення слідчих розшукових дій було встановлено, що за фактичним місцем проживання та за місцем реєстрації підозрюваний відсутній та місце перебування його невідоме.

За таких обставин, 21.05.2024 кримінальне провадження було зупинено, а підозрюваного ОСОБА_6 оголошено розшук про що винесено відповідну постанову.

В подальшому 23.01.2025 працівниками ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області було затримано підозрюваного ОСОБА_6 .

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду, що підтверджується тим, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2014 № 724, солдат ОСОБА_6 вважається таким, що самовільно залишив місце несення служби від 10.02.2024 і зробив це повторно.

2) незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до статті 178 КПК України, необхідно врахувати, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Так, солдат ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому обрання саме такого запобіжного заходу може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи неможливість, запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просила клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заявив, що підозрюваний вину визнає.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 25.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

29.03.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В ході проведення слідчих розшукових дій було встановлено, що за фактичним місцем проживання та за місцем реєстрації підозрюваний відсутній та місце перебування його невідоме.

За таких обставин, 21.05.2024 кримінальне провадження було зупинено, а підозрюваного ОСОБА_6 оголошено розшук про що винесено відповідну постанову.

В подальшому 23.01.2025 працівниками ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області було затримано підозрюваного ОСОБА_6 та повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України обґрунтована. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого правопорушення та можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі, може спонукати підозрюваного до переховування, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також існує ризик впливу на свідків, з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, свідчення яких мають важливе значення для встановлення усіх обставин кримінального провадження, тому існує ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, також слідством неодноразово вилучались гранати або патрони до різної зброї, тому суд вважає, що ОСОБА_6 може вчиняти нові кримінальні правопорушення.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, а також дані, що характеризують особу підозрюваного (раніше не судимого, не маючого стійких соціальних зв`язків), стан його здоров`я, який не виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом ст. 131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним. Інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, тяжкість та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене в період воєнного стану, суд приходить до переконання, що застава в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених обов`язків.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відомості які характеризують підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави розміром 242 240 грн., яка здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою рахувати з дня винесення ухвали суду, тобто з 23.01.2025 по 10.02.2025 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя