23.01.2025
Справа № 642/371/25
Провадження № 1-кс/642/179/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді за участю секретаря судового засідання: прокурора захисника перекладача підозрюваного ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 17.01.2025 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина України, ромської національності, без освіти, одружений, не працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку, хронічні захворювання, ВІЛ інфекція, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше неодноразово судимий, останній раз засуджений 11.02.2021 Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився за відбуттям строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.01.2025 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 17.01.2025 у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 17.01.2025 за ознакою вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, розподіливши між собою ролі, 17.01.2025 в проміжок часу з 11:30 год. по 11:40 год. прибули до квартири АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла ОСОБА_11 , де виконуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишилися на сходовому майданчику 3-го поверху вказаного будинку, з метою спостереження за обстановкою, а ОСОБА_10 стала стукати у двері, які їй відчинила потерпіла ОСОБА_11 . У подальшому ОСОБА_10 , з метою проникнути до вказаної квартири, шляхом обману, повідомила потерпілій ОСОБА_11 , що прийшла з метою перевірки електричного лічильника та зняття показників, таким чином увійшовши в довіру до потерпілої, яка впустила ОСОБА_10 до квартири. Таким чином, ОСОБА_10 проникла до квартири, належної ОСОБА_11 .

Після чого ОСОБА_10 діючи згідно попередньої домовленості із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, стала відволікати потерпілу ОСОБА_11 , та відвела її до окремої кімнати під приводом складання документів, щодо обстеження електричного лічильника, а ОСОБА_6 та ОСОБА_8 через не заперті на замок двері зайшли до квартири ОСОБА_11 , тим самим незаконно проникли до житла, та розосередившись по кімнатам квартири, стали шукати матеріальні цінності та грошові кошти. В цей час потерпіла ОСОБА_11 , яка перебувала в кімнаті разом із ОСОБА_10 побачивши у своїй квартирі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які перебирали її речі, стала робити їм зауваження, кричати про допомогу, таким чином останні, усвідомлюючи, що їх дії були помічені потерпілою ОСОБА_11 , продовжили свої протиправні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, незважаючи на крики та зауваження потерпілої, яка в цей час намагалась вийти із квартири, щоб покликати на допомогу. Однак в цей час ОСОБА_6 , усвідомлюючи що його дії були помічені потерпілою ОСОБА_11 , став перед нею та почав перешкоджати їй пройти, узявши та тримаючи її за руки, щоб утримати на місці, таким чином не даючи їй вийти із квартири, а ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на відкрите заволодіння чужим майном, продовжили обшукувати квартиру потерпілої ОСОБА_11 , та відкрито заволоділи гаманцем останньої, у якому знаходились грошові кошти у сумі 300 (триста) грн. та банківська карта «УКРСИББАНК», які лежали у сімці в коридорі на стільці.

Після чого, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_10 втекли з місця вчинення вказаного кримінального правопорушення разом із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши, в такий спосіб потерпілій матеріальної шкоди на суму 300 (триста) грн.

Таким чином, дії ОСОБА_6 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

22.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 17.01.2025, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 17.01.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.01.2025, протоколом допиту свідка

ОСОБА_13 від 17.01.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.01.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 20.01.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_15 від 20.01.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_11 від 21.01.2025, протоколом огляду предмета від 22.01.2025, протоколом огляду місця події від 22.01.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 22.01.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_17 від 22.01.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнанням за фотознімками потерпілій ОСОБА_11 від 22.01.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_17 від 22.01.2025.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, офійних джерел існування та міцних соціальних зв?язків не має, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не працює, має хронічні захворювання, ВІЛ інфекцію, раніше судимий, тому маються достатні підстави вважати, що підозрюваний при застосуванні більш м?якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому, з огляду на його моральні якості, може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки підозрюваний самостійно з`явився до слідчого, визнав свою вину.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку всі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

В цьому випадку, вимоги ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України, слідчим дотримано.

Так, СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 17.01.2025 за ознакою вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

22.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.2 ст. 1, ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17 липня 1997 року, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Суд вважає за необхідне і доцільне застосувати норми міжнародного права при розгляді даного клопотання.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а належність, допустимість та достатність доказів здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретних характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Крім того, судом враховуються заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім повного визнання своє провини ОСОБА_6 , вина ОСОБА_6 у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події від 17.01.2025, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 17.01.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.01.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.01.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.01.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 20.01.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_15 від 20.01.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_11 від 21.01.2025, протоколом огляду предмета від 22.01.2025, протоколом огляду місця події від 22.01.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 22.01.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_17 від 22.01.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнанням за фотознімками потерпілій ОСОБА_11 від 22.01.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_17 від 22.01.2025.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, обставини кримінального правопорушення свідчать про його схильність до вчинення протиправних дій, до того ж підозрюваний не має законних джерел отримання заробітку, міцних стійких соціальних зв`язків, тобто за місцем його мешкання нічого не утримує, та усвідомлюючи про незворотність настання покарання є підстави вважати, що у підозрюваного ОСОБА_6 можуть виникнути передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України спроби.

Підозрюваний ОСОБА_6 може намагатися уникнути кримінальної відповідальності за вчинене та виїхати за межі Харківської області, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду, тому в даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити незаконні дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного впливу на потерпілу, яка є особою похилого віку, свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки, маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому буде відомо місце проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні, умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 неодноразово судимий, останній раз засуджений вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 11.02.2021 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі і знову вчинив корисний злочин проти власності, без визначеного місця проживання та реєстрації, офіційно не працевлаштований, тобто не має джерел для нормальної життєдіяльності, тому, в даному випадку, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк до десяти років.

Враховуючи фактичні обставини та вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_6 вказаного вище кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, відсутність постійного місця проживання, місця роботи та джерела доходів, осіб на утриманні, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання слідчого та прокурора та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 186 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Стороною захисту під час розгляду даного клопотання не наведено доводів та не надано належних доказів, що спростовують обґрунтованість пред`явленої підозри та свідчать про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я до суду також не надано, тому слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Таким чином, клопотання слідчого про обрання підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

З аналізу даної норми вбачається, що у випадку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності випадків, передбачених ч.4 ст. 183 КПК України, визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, є зобов`язанням суду.

З урахуванням положень, закріплених ч. 3 та 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, враховуючи ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає можливим визначити заставу в розмірі, зазначеному в п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 90 840 грн. (3028 х 30 = 90 840 грн.), та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Суд вважає, що даний розмір застави, визначений з урахуванням вимог п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України, в достатній мірі гарантує виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 17.01.2025 у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» (№ 27) в межах строку досудового розслідування, строком на 60 (шістдесят) днів до 23 березня 2025 року, взявши його під варту в залі суду негайно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 23 березня 2025 року включно.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова негайно повідомити близького родича, члена сім`ї ОСОБА_6 або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27.01.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1