УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2024 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою м. Київ, вул. М.Кривоноса, 25, клопотання старшого слідчого слідчого відділення Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погоджено прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003559 від 23.12.2024 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження №0003559, внесеного 23.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , яке відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка підозрюваного та захисника яка міститься в матеріалах справи (а.с. 94).

Підозрюваного ОСОБА_4 доставлено до зали суду під вратою.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Так, ОСОБА_4 , 23.12.2024, приблизно о 14:50 годин, перебуваючи поблизу магазину «Фора», що за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 34, помітив вантажний автомобіль марки «MAN» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_8 та вирішив збагатитися за рахунок чужого майна, шляхом вчинення повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

В подальшому ОСОБА_4 , підійшов до кабіни вказаного вантажного автомобіля марки «MAN» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 та побачив, що в салоні кабіни на лобовому склі встановлений тримач на якому знаходиться мобільний телефон марки «iPhone XS Max на 256 gb», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 . В той момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_4 , приблизно о 14:53 годин, визначивши, що водійські двері кабіни вказаного автомобіля не зачинені, впевнившись, що в салоні нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає та не завадить у вчиненні крадіжки, шляхом вільного доступу, проник до салону кабіни автомобіля марки «MAN» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в користуванні потерпілого ОСОБА_8 .

В продовження реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого незаконного майнового збагачення, ОСОБА_4 , перебуваючи у салоні кабіни автомобіля марки «MAN» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , із тримача, який розміщений на лобовому склі, повторно таємно викрав мобільний телефон марки «iPhone XS Max на 256 gb», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 18 000 грн., який був у чохлі синього кольору, вартістю 300 гривень, в середині якого містилась картка мобільного оператора «ВФ Україна» за номером НОМЕР_3 , вартістю 200 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_8 .

Після чого, діючи умисно, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі повторно таємно викрадене чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 18 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

23.12.2024 о 22:08 годин ОСОБА_4 , (фактичний час 19:59 год.) у порядку ст. 208 КПК України затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24.12.2024 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого в даному кримінальному та вчинити інше кримінальне правопорушення, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на що слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.

Окрім цього, слідчим, в прохальній частині клопотання зазначено одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.

В судовому засіданні з розгляду даного клопотання, прокурор клопотання підтримав повному обсязі з підстав та мотивів зазначених в ньому.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив слідчого суддю застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки на його думку ризики не підтверджені та підозра необгрнутована.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника та просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вказав на те, що проживає поряд з місцем вчинення кримінального правопорушення і наявність в нього судимості не може слугувати обгрунтуванням підозри.

Вислухавши доводи та пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу, слідчим суддею оцінено долучені до матеріалів клопотання докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність у своєму взаємозв`язку з точки зору достатності для прийняття рішення.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003559 від 23.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 185 КК України. (витяг з ЄРДР а.с. 7, протокол затримання підозрюваного від 23.12.2024 року а.с. 65-69, повідомлення про підозру від 24.12.2024 року а.с. 70-74).

Отже, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Зокрема, обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується долученими до матеріалами клопотання доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правлопорушення (а.с.11), протоколом огляду від 23.12.2024 (а.с.12-14), протоколом допиту потерпілого від 23.12.2024 р. (а.с. 15-19), протоколом допиту свідка від 23.12.2024 р. ( а.с. 21-30), протоколом огляду документу (перегляду відеозапису) від 24.12.2024 р. а.с. (31-43), протоколом огляду речей від 24.12.2024 р. (а.с. 44-50), протоколом огляду предметів від 24.12.2024 р. (а.с. 51-63), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.12.2024 р. (а.с. 65-69), повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 24.12.2024 р. (а.с. 70-74), протоколом допиту підозрюваного від 24.12.2024 р. (а.с. 75-77) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.

Отже, слідчий суддя зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При оцінці доведеності ризиків, слідчий суддя, враховуючи надані учасниками докази в підтвердження їхніх позицій, дійшов наступного.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, та той факт, що ОСОБА_4 , раніше судимий, за аналогічні злочини проти власності, нещодавно звільнений з місць позбавлення волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Стосовно ризику впливати на потерпілого та свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, то слідчий суддя, враховуючи наявні матеріали клопотання, подані слідчим та підтримані прокурором, не знаходить підстав стверджувати, що підозрюваний може впливати на останніх, та як наслідок доведеність в судовому засіданні заявленого ризику, оскільки прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили чи вказули на ймовірність існування вказаного ризику, при цьому сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визання його винуватим у вчиненні такого, не може слугувати підставою для доведення існування вказаного ризику.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя не може погодитись з доведенням наявності зазначеного ризику, оскільки сторона обвинувачення при доведенні його існування не надала відповідних підтверджень зазначеному, а обмежилась лише висловленням припущень про можливе вчинення підозрюваним зазначених дій.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання, частково існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення у поданому клопотанні.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості та матеріали, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує, що станом на момент розгляду цього клопотання, він одружений, проживає разом з дружиною у шлюбі.

Отже, слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення загалом доведена можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину, а також вірогідність існування ризиків стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених статтею 177 КПК України, що свідчить про наявність підстав для застосування до нього запобіжного заходу.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.

Виходячи з положень пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що відносяться до категорії тяжкого злочину та карається, позбавленням волі на строк до восьми років.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою №12369 від 26 червня 1991 року по справі «Лтальє проти Франції», п. 51, за скаргою №5522/04 від 20 січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою №38717/04 від 14 жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України» п. 29, 41 за скаргою №37466/04 від 20 травня 2010 року по справі «Москаленко проти України».

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 ЄСПЛ констатував порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 частини 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись частиною 4 статті 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, з передбаченого частиною п`ятою цієї статті переліку.

Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби за місцем його фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Також у відповідності до положень частини 5 статті 194 КПК України на підозрюваного слід покласти такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; не відлучатися із населеного пункту, за місцем проживання, а саме м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При визначенні строку, на який на підозрюваного покладаються зазначені вище обов`язки, з передбаченого частиною 5 статті 194 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до пункту 4 частини 3 статті 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

У зв`язку з викладеним, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - не підлягає задоволенню, в свою чергу доводи викладенні в клопотанні захисника знайшли своє підтвердження в ході розгляду даного клопотання та заслуговують на увагу.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погоджено прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003559 від 23.12.2024 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 до 06:00 год. наступного дня в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.02.2025 р. включно, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

-не відлучатися із населеного пункту, за місцем проживання, а саме м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, який зобов`язати негайно поставити його на облік і повідомити про це старшого слідчого слідчого відділення Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1