Справа № 199/9847/24
УХВАЛА

11.12.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду кримінальне провадження № 0000361 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 та 2 ст. 308, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

28.11.2024 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з Синельниківської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000361 відносно ОСОБА_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 та 2 ст. 308, ч. 1 ст. 309 КК України.

У підготовчому судовому засіданні:

- прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про направлення обвинувального акта відносно ОСОБА_2 до Дніпровського апеляційного суду для визначення його підсудності Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області, оскільки, незважаючи на те, що останній епізод кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 308 КК України, вчинено на території Нижньодніпровського району міста Дніпра, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, вчинено в місті Синельникове Дніпропетровської області і санкція ч. 2 ст. 307 КК України є більш суворою, ніж санкція ч. 2 ст. 308 КК України, а тому саме в межах юрисдикції Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області вчинено більш тяжке правопорушення;

- захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_2 підтримали думку прокурора. Крім того, захисник ОСОБА_5 вважав, що з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 у відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України доцільно передати на розгляд Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, оскільки обвинувачений ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в місті Синельникове Дніпропетровської області, захисник та прокурор здійснюють свою основу діяльність в місті Синельникове Дніпропетровської області, всі свідки сторони обвинувачення проживають в місті Синельникове Дніпропетровської області.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_2 , вважає, що даний обвинувальний підлягає направленню до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4) ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акта для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 32 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як слідує зі змісту обвинувального акта ОСОБА_2 у вину ставиться вчинення:

- 1 епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України (місце вчинення: м. Дніпро, вул. М.Грушевського, 50 Шевченківський район);

- 45 епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 308 КК України, з яких 31 епізод вчинено за адресою: АДРЕСА_2 та 14 епізодів вчинено за адресою: АДРЕСА_3 ;

- 1 епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (місце вчинення: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Мира, 52);

- 1 епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (місце вчинення: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Мира, 52).

Останній епізод кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 308 КК України, вчинено 30.09.2024 за адресою: м. Дніпро, просп. Слобожанський, 37.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, вчинено 27.09.2024за адресою: АДРЕСА_4 .

Санкція ч. 2 ст. 308 КК України передбачає можливість призначення таких видів покарань: позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає можливість призначення таких видів покарань: позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КК України є однаковими тільки за ступенем тяжкості в розумінні ст. 12, п. 3) ч. 1 ст. 65 КК України.

Проте законодавець у статті 32 КПК України для визначення територіальної підсудності справ не вжив термін «ступень тяжкості», а вжив термін: «більш тяжке правопорушення» та «якщо вони були однаковими за тяжкістю».

За таких обставин оскільки мінімальний строк основного покарання у виді позбавлення волі, визначений в санкції ч. 2 ст. 307 КК України, є більш суворим ніж мінімальний строк основного покарання у виді позбавлення волі, визначений санкцією ч. 2 ст. 308 КК України, відповідно наслідки засудження особи за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є більш тяжкими ніж наслідки засудження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 308 КК України. Тому в розумінні ст. 32 КПК України можна стверджувати, що правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України є більш тяжким, ніж правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 308 КК України.

За таких обставин більш тяжке правопорушення вчинено за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Мира, 52.

Крім того, слід погодитися із думкою захисника про те, що є всі підстави для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, в тому числі, забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.

Частиною 1 ст. 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Право на справедливий суд це право особи, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Одним з найважливіших принципів ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є принцип «рівності можливостей», у відповідності до якого кожна з сторін під час розгляду справи повинна володіти рівними можливостями та не мати якихось вагомих переваг над опонентом. В основі даного пункту лежить принцип змагальності, згідно з яким кожна із двох сторін у судовому процесі має право отримувати інформацію про факти та аргументи, якими володіє інша сторона, а також користуватись однаковими можливостями надання відповіді іншій стороні.

Порушення цього права зафіксоване ЄСПЛ у справі «Коваль проти України», «Білуха проти України».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 34 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Зі змісту обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування слідує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000361 відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 та 2 ст. 308, ч. 1 ст. 309 КК України, здійснювало СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області; обвинувачений ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в місті Синельникове Дніпропетровської області, захисник у даному кримінальному провадженні здійснює свою основу діяльність в місті Синельникове Дніпропетровської області, процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Синельниківської окружної прокуратури, які перебувають в місті Синельникове Дніпропетровської області, всі свідки сторони обвинувачення проживають в місті Синельникове Дніпропетровської області.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зважаючи на вищевказану практику ЄСПЛ, вважає обґрунтованою думку захисника ОСОБА_5 щодо наявності підстав для направлення даного кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду з метою вирішення питання, передбаченого ч. 2 ст. 34 КПК України, та подальшого визначення підсудності кримінального провадження Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області, що забезпечить оперативність та ефективність кримінального провадження, швидкий, повний та неупереджений судовий розгляд, гарантувати обвинуваченому ОСОБА_2 право на вирішення справи в розумні строки, що з огляду на вимоги ч. 6 ст. 9 КПК України буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, визначеним ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема, засадам верховенства права, законності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись п. 1) ч. 1 та ч. 2 ст. 34, п. 4) ч. 3 ст. 314, ст. 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000361 відносно ОСОБА_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 та 2 ст. 308, ч. 1 ст. 309 КК України, направити до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1