печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3842/25-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000896, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд слідчому судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000896 від 10.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України.

Матеріали досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виділено з кримінального провадження №0000134 від 07.03.2024 за ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено розслідуване кримінальне правопорушення, за таких обставин.

Наказом Управління поліції охорони в Херсонській області Національної поліції України від 30.07.2021 № 152 о/с сержанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського-водія групи реагування Каховського районного відділу Управління поліції охорони.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції, відповідно до ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію», є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу.

Згідно ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про міліцію» та ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_5 присягнув на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Водночас ОСОБА_5 складеної ним присяги не дотримав та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст.ст. 2, 64 Закону України «Про Національну поліцію», зрадив присязі, українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади Російської Федерації (далі - РФ) та службових осіб з числа керівництва збройних сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади і збройних сил РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування чорноморського флоту РФ на території України - в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та збройних сил РФ вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим ім. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та Російської Федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи Збройних Сил Російської Федерації (далі -ЗС РФ), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей РФ, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Вказаний план у повній мірі відповідав та був розроблений з урахуванням принципів та підходів, викладених у виступі начальника ЗС РФ ОСОБА_6 перед академією військових наук РФ з доповіддю про гібридну війну в лютому 2013 року, яка у подальшому отримала назву «доктрина Герасимова», де зазначалося, що з метою досягнення цілей повинна надаватися перевага невоєнним заходам (політичним, економічним, інформаційним, гуманітарним), які застосовуються з використанням протестного потенціалу населення, інформаційним протиборством та воєнним заходам прихованого характеру.

У подальшому, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ і мешканцями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості РФ на світовій арені, представники влади та Збройних Сил РФ, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів РФ здійснювалось викривлення подій Революції Гідності, вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян РФ і місцевих мешканців південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних до тодішнього політичного режиму в Україні сил висвітлювалися як прихильники радикально націоналістичних поглядів, учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) - як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та збройних сил РФ серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи чорноморського флоту Російської Федерації, що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ Збройних Сил РФ поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати з території півострова Крим.

Також, представниками влади і Збройних Сил РФ вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави.

У березні - квітні 2014 року в м. Донецьк та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області представниками силових структур РФ всупереч законодавству України 11 травня 2014 року організовано та проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Донецької народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі -¬ «ДНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ДНР» представниками Російської Федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ДНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, Російської Федерації на території Донецької області так званої «ДНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

19.02.2022 керівництвом РФ в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Донецької області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Донецької області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України ОСОБА_8 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжувався та останнім Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024 визначений до 05 години 30 хвилин 09 листопада 2024 року.

Під час повномасштабного вторгнення на територію України, тобто з 24.02.2022 Збройні Сили РФ, шляхом збройної агресії та бойових дій, захопили та здійснили тимчасову окупацію Херсонської області, в тому числі території м. Каховка, Каховського р-ну, Херсонської області.

В подальшому після захоплення влади військовими формуваннями Збройних Сил Російської Федерації, органами окупаційної адміністрації створено незаконний орган на території тимчасово окупованої Херсонської області, а саме «главное управление министерства внутренних дел херсонской области».

ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області (точне місце вчинення кримінального правопорушення досудовим розслідуванням не встановлено), достовірно знаючи, що на території України введено режим воєнного стану, з метою переходу на бік ворога, наказом «начальника главного управления мвд херсонской области» № 1-Г л/с від 17.05.2022 на підставі власної заяви від 13.05.2022 був призначений на посаду «временно исполняющего обязанности полицейского-водителя дежурной части генического районного отдела полиции главного управления мвд херсонской области». Тим самим ОСОБА_5 добровільно вступив на службу до незаконного окупаційного правоохоронного органу «генического районного отдела полиции Главного управления мвд херсонской области»».

Так, ОСОБА_5 , зрадивши Українському народові, діючи зі злочинним умислом, направленим на співпрацю з представниками збройних сил Російської Федерації та з метою надання допомоги ворожій державі, спрямованої на заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України розпочав свою діяльність в інтересах ворога, а саме вступивши на службу до незаконного правоохоронного органу, створеного окупаційною адміністрацією та виконуючи обов`язки представника незаконного правоохоронного органу за займаною посадою.

Таким чином, за викладених вище обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, - державній зраді, тобто діянні умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, достатньо доведені доказами наявними в матеріалах досудового розслідування.

Таким чином, є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

19.09.2024 складено та погоджено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке 21.09.2024 вручене у передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України спосіб.

Вручити письмове повідомлення про підозру поштовим зв`язком не виявилося за можливе, оскільки відповідно до комп`ютерних даних, що місця на офіційних сайтах АТ «Укрпошта» та ТОВ «Нова Пошта», через тимчасову окупацію частини Херсонської області дані установи не здійснюють відправку кореспонденції до населених пунктів цієї області, що перебувають під окупаційною адміністрацією.

Ідентифіковані (підтверджені) контакти електронної пошти, факсимільного зв`язку, номеру телефону і телеграмного зв`язку підозрюваного відсутні.

Таким чином, здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо.

Враховуючи викладене, повідомлення про підозру у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України 19.09.2024 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та 21.09.2024 - в газеті «Урядовий кур`єр», яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2022 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому у 2024 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

Повістки про виклик ОСОБА_5 на 07, 08, 09 жовтня 2024 року для допиту в якості підозрюваного були опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» 26.09.2024 та на сайті Офісу Генерального прокурора 25.09.2024.

Одночасно 23.09.2024 слідчим для здійснення захисту підозрюваного залучено захисника, якому теж було вручено повідомлення про підозру та вказану повістку про виклик.

Однак, у вказані дати підозрюваний не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим слідчим складено відповідний рапорт про його неявку.

Ураховуючи викладене, постановою слідчого від 10.10.2024 підозрюваного оголошено у розшук, проведення якого доручене оперативному підрозділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві.

Обставинами, які свідчать про те, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, є наступні:

- у встановленому КПК України порядку викликався до слідчого, однак до місця виклику не прибув, про причини неявки не повідомив;

- переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, де, відповідно до вищезазначених доказів, здійснює злочинну діяльність, займаючи посаду у незаконному правоохоронному органі.

Отже, вищевказане дає достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території України з метою уникнення кримінальної відповідальності. Притягнути підозрюваного до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Враховуючи, що зазначеного громадянина України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, те, що він умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики прокурора, переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук, перебуває на тимчасово окупованій території України, з метою виконання завдань кримінального судочинства, орган досудового розслідування вважає, що у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести спеціальне досудове розслідування.

З урахуванням викладеного, слідчий просив надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000896 від 10.10.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, у зв`язку із перебуванням в іншому судовому засіданні у Шевченківському районному суді м. Києва.

Слідчим суддею, з урахуванням думки учасників провадження, з метою забезпечення участі захисника при розгляді клопотання слідчого та оперативності судового провадження, визнано можливим провести судове засідання за участю захисника ОСОБА_4 в режимі дистанційного судового провадження за допомогою відеоконференції.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, надходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого підозрюваним, стосовно якого уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з матеріалів, що долучені до клопотання, 19.09.2024 в рамках кримінального провадження №0000134 складено та погоджено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, з яким 25.09.2024 ознайомився захисник ОСОБА_4 /а. м. 95-104/.

Письмове повідомлення про підозру в день його складення ОСОБА_5 вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення, а тому останнього було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у спосіб, передбачений ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, а саме шляхом друкування вказаного повідомлення про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр» випуск від 21.09.2024 №192 (7852) та 19.09.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора /а. м. 105-112/.

Таким чином, при врученні ОСОБА_5 повідомлення про підозру від 19.09.2024 вимоги ст. ст. 276-279, 135 КПК України дотримані, ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, в тому числі: протоколом огляду від 02.08.2024 /а. м. 62-63/, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 від 05.08.2024, ОСОБА_10 від 02.09.2024 /а. м. 67-72, 80-84/, Наказом №1-Г л/с від 17.05.2022 /а. м. 73-79, 85-91/, протоколом пред?явлення особи до впізнання за фотознімками від 11.12.2024 /а. м. 92-94/.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 викликався до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій, зокрема допиту в якості підозрюваного на 07.10.2024, 08.10.2024, 09.10.2024. Вказані повістки відповідно до вимог ст. 135 КПК України були розміщені у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр», випуск від 26.09.2024 №195 (7855) та 25.09.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора /а. м. 116-121/. Натомість, підозрюваний ОСОБА_5 до слідчого не з`явився, причини неприбуття не повідомив.

10.10.2024 постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 виділено з кримінального провадження №0000134 від 07.03.2024 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в окреме провадження, з присвоєнням в ЄРДР виділеним матеріалам реєстраційного номеру кримінального провадження №0000896 /а. м. 16-17/.

10.10.2024 постановою слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_12 підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 доручено третьому оперативному відділу (з дислокацією у м. Черкасах) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві /а. м. 124-125/.

11.10.2024 постановою слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_12 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000896 зупинено у зв`язку з оголошенням розшуку підозрюваного /а. м. 127-128/.

02.12.2024 постановою слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_3 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000896 відновлено у зв`язку з потребою у проведенні процесуальних дій /а. м. 129-130/.

02.12.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/56727/24-к підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою /а. м. 142/.

03.12.2024 постановою слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_3 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000896 зупинено /а. м. 131-132/.

11.12.2024 постановою слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_3 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000896 відновлено у зв`язку з потребою у проведенні процесуальних дій /а. м. 133-134/.

13.12.2024 постановою слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_3 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000896 зупинено /а. м. 135-136/.

27.01.2025 постановою слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_3 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000896 відновлено у зв`язку з потребою у проведенні процесуальних дій /а. м. 137-138/.

Відповідно до матеріалів виконання доручень слідчого вбачається, що станом на 09.10.2024 ОСОБА_5 не перебуває на неокупованій території України, за отриманою оперативною інформацією останній перебуває на території РФ та не виїжджає з неї. Відомостей про перетин державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України ОСОБА_5 в період з 01.01.2022 по 09.10.2024 в Базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» /а. м. 139-140/.

Як вбачається з Наказу «Главного управления МВД Херсонской области» №1-Г л/с від 17.05.2022, ОСОБА_5 призначено на посаду т.в.о. поліцейського-водія чергової частини «Генического районного отдела полиции Главного управления МВД Херсонской области».

Наведені обставини прямо та беззаперечно свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України (м. Генічеськ), з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, кваліфікацію дій підозрюваного за ч. 2 ст. 111 КК України, слідчий суддя вважає наявними підстави, визначені ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000896 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Надати у кримінальному провадженні №0000896, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2024, дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської обл., громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1