Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року

м. Київ

справа № 202/13713/24

провадження № 51-1078ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року та Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року,

встановив:

ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від

18 лютого 2025 року, залишеною без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року, відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого прокурора Дніпропетровської області, яка полягає у нездійсненні (непроведенні) особистого прийому у кримінальному провадженні № 00176 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України.

ОСОБА_4 , не погоджуючись із постановленими рішеннями, звернулась до Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Як убачається із рішень, розміщених у Єдиному державному реєстрі судових рішень, слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ухвалою від 18 лютого 2025 року відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого прокурора Дніпропетровської області, яка полягає у нездійсненні (непроведенні) особистого прийому у кримінальному провадженні № 00176 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України. 26 лютого

2025 року Дніпровський апеляційний суд за результатом апеляційної скарги ОСОБА_4 ухвалу слідчого судді залишив без змін.

Тобто, ОСОБА_4 подала касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до положень ч. 4 ст. 424 КПК України.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Зазначене відповідає п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України в редакції Закону України від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (в частині правосуддя)» щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

ухвалив:

відмовити ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвали слідчого судді Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року та Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3