Справа № 605/523/24
ВИРОК

Іменем України

17 березня 2025 рокум.Підгайці

Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №605/523/24 про обвинувачення

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Носів Підгаєцького району Тернопільської області, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда війни І групи, учасника бойових дій, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.332 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь - який час повернутися в Україну. Верховною Радою України 24 лютого 2022 року прийнято Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IХ, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, востаннє строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб із 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року на підставі Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 23 липня 2024 року №3891-1X, яким затверджено Указ Президента України №469/2024 від 23 липня 2023 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Згідно п.3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв?язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Відповідно до п.6 ч.1 ст.8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в?їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України "Про військовий обов?язок і військову службу" від 25 березня 1992 року та Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від

21 жовтня 1993 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці квітня 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, до обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не перебував із ОСОБА_3 в родинних відносинах, із проханням допомогти йому здійснити виїзд за межі України в період дії воєнного стану, не маючи для цього законних підстав.

В цей час у ОСОБА_3 , який достовірно знав про те, що на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України "Про військовий обов?язок і військову службу" та Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також про встановлені на період дії воєнного стану правила перетину державного кордону України, виник злочинний умисел, направлений на сприяння незаконному переправленні ОСОБА_6 через державний кордон України, шляхом надання порад та вказівок, а також усунення перешкод.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , наприкінці квітня 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , при зустрічі з ОСОБА_6 , шляхом надання вказівок та порад вказав йому зібрати необхідні документи, що в подальшому будуть слугувати підставою для перетину ним державного кордону України, як таким, що здійснює супровід особи з інвалідністю 1-ї групи.

Так, 24 квітня 2023 року ОСОБА_6 звернувся із письмовою заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого у АДРЕСА_1 , про взяття його на військовий облік військовозобов?язаних, у зв?язку з відсутністю військово-облікових документів.

Надалі, за письмовою заявою матері ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , яка є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , поданої до Центру надання адміністративних послуг Підгаєцької міської ради від 25 квітня 2024 року, ОСОБА_6 було зареєстровано за місцем проживання ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , по 02 травня 2023 року.

В подальшому, ОСОБА_6 було подано заяву до Підгаєцької міської ради про згоду надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_3 , яким у свою чергу подано заяву про згоду отримувати соціальні послуги від ОСОБА_6

27 квітня 2023 року членами комісії з числа представників Підгаєцької міської ради, було складено акт про встановлення факту здійснення ОСОБА_6 постійного догляду на непрофесійній основі за ОСОБА_3 .

На підставі вищезазначеного акта, 27 квітня 2023 року ОСОБА_6 подав письмову заяву до ІНФОРМАЦІЯ_4 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв?язку із здійсненням ним догляду за особою з інвалідністю 1-ї групи - ОСОБА_3 , долучивши необхідні копії підтверджуючих документів.

Таким чином, виконавши усі необхідні дії за вказівками та порадами ОСОБА_3 , 29 квітня 2023 року о 14 годині 23 хвилини ОСОБА_6 перетнув державний кордон України у напрямку "Виїзд" через пункт пропуску "Шегині" на підставі супроводу особи з інвалідністю 1-ї групи ОСОБА_3

ОСОБА_3 перетнув державний кордон у напрямку "В?їзд" через пункт пропуску «Мостиська» 29 квітня 2023 року о 22 годині 39 хвилин на пасажирському потязі №36 сполученням "Перемишль-Одеса".

Вподальшому, 02 травня 2023 року матір ОСОБА_3 - ОСОБА_7 подала до Центру надання адміністративних послуг Підгаєцької міської ради заяву про зняття ОСОБА_6 із зареєстрованого місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку липня 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, до обвинуваченого, який перебував по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який не перебував із ОСОБА_3 в родинних відносинах, із проханням допомогти йому здійснити виїзд за межі України в період дії воєнного стану, не маючи для цього законних підстав.

В цей час у ОСОБА_3 , який достовірно знав про те, що на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України "Про військовий обов?язок і військову службу" та Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також про встановлені на період дії воєнного стану правила перетину державного кордону України, повторно виник злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, сприяння у цьому шляхом надання порад та вказівок, а також усунення перешкод, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , на початку липня 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , при зустрічі з ОСОБА_8 , повідомив йому про те, що має можливість організувати для нього перетин державного кордону України за грошову винагороду у сумі 1000 доларів США, а також шляхом надання вказівок, порад, усуненням перешкод, вказав йому зібрати необхідний пакет документів, що в подальшому будуть слугувати підставою для перетину ним державного кордону України, як таким, що здійснює супровід особи з інвалідністю 1-ї групи.

Надалі, за письмовою заявою матері ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , яка є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 поданої до Центру надання адміністративних послуг Підгаєцької міської ради від 05 липня 2023 року, ОСОБА_8 було зареєстровано за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , по 21 вересня 2023 року.

Крім цього, 08 липня 2023 року ОСОБА_8 звернувся із письмовою заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого у АДРЕСА_1 , про взяття його на військовий облік військовозобов?язаних у зв?язку зі зміною місця проживання.

Надалі, 03 серпня 2023 року ОСОБА_8 було подано заяву до Підгаєцької міської ради про згоду надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_3 , яким також подано заяву про згоду отримувати соціальні послуги від ОСОБА_8

23 серпня 2023 року членами комісії з числа представників Підгаєцької міської ради складено акт проведення обстеження сім?ї, яким встановлено надання ОСОБА_8 соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_3 .

Таким чином, виконавши усі необхідні дії за вказівками та порадами ОСОБА_3 , ОСОБА_8 отримав документи, що підтверджують надання ним соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі особі з інвалідністю 1-ї групи, та 04 вересня 2023 року о 12 годині 11 хвилин перетнув державний кордон України у напрямку "Виїзд" через пункт пропуску "Рава-Руська" на підставі супроводу особи з інвалідністю 1-ї групи - ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 перетнув державний кордон у напрямку "В?їзд" через пункт пропуску "Шегині" 06 вересня 2023 року о 00 годин 09 хвилин на автобусі марки "MAN" номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до "Атестату про припинення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі" від 15 вересня 2023 року складеного працівниками відділу соціального захисту населення Підгаєцької міської ради компенсацію припинено згідно Акту проведення обстеження сім?ї від 15 вересня 2023 року №33 та зазначено, що зі слів ОСОБА_3 , ОСОБА_8 з першого дня призначення компенсації перестав його доглядати та спільно проживати.

В подальшому, 21 вересня 2023 року матір ОСОБА_3 - ОСОБА_7 подала до Центру надання адміністративних послуг Підгаєцької міської ради заяву про зняття ОСОБА_8 із зареєстрованого місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 10 травня 2024 року близько 13 години 20 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в ході розмови під час зустрічі з ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) дізнався про те, що останній має намір виїхати за межі території України в період дії воєнного стану в Україні, не маючи на це законних підстав. В цей час у ОСОБА_3 , який достовірно знав про те, що на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України "Про військовий обов?язок і військову службу" та Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також про встановлені на період дії воєнного стану правила перетину державного кордону України, виник злочинний умисел, направлений на сприяння в незаконному переправленні ОСОБА_9 через державний кордон України, шляхом надання порад та вказівок, а також усуненням перешкод, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачений 10 травня 2024 року, близько 13 години 20 хвилин перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зустрівся із ОСОБА_9 , якому під час розмови повідомив, що він має можливість сприяти ОСОБА_9 у незаконному перетині державного кордону України за грошову винагороду від 5000 до 6000 доларів США, частину з вказаних грошових коштів, а саме в розмірі 500 доларів США ОСОБА_3 отримує за сприяння в незаконному переправленні ОСОБА_9 через державний кордон України.

Крім того, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_9 , що для цього необхідно отримати документи, які підтверджують факт догляду ОСОБА_9 за ОСОБА_3 , який є інвалідом І групи. На підставі вказаних документів ОСОБА_9 зможе перетнути державний кордон України у супроводі ОСОБА_3 , який є інвалідом І групи.

Також, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_9 , що для отримання вказаних документів необхідно щоб вони були зареєстровані за одним місцем проживання, оскільки це дає підстави для оформлення за ним догляду на непрофесійній основі, як інвалідом І групи.

Надалі, 24 травня 2024 року близько 13 години 45 хвилин при зустрічі ОСОБА_9 та ОСОБА_3 за місцем проживання останнього, обвинувачений повідомив ОСОБА_9 , що допоможе йому отримати документи, які б підтверджували факт їхнього спільного проживання.

Крім того, 18 червня 2024 року близько 16 години 12 хвилин ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_9 у парку по вул. Шевченка м. Підгайці Тернопільського району Тернопільської області, якому під час розмови повідомив, що для того щоб ОСОБА_9 зміг виїхати за межі території України у супроводі ОСОБА_3 , який є інвалідом І групи, необхідно отримати довідку лікувального закладу про те, що ОСОБА_3 начебто потребує проведення операції.

Також, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_9 про те, що останній повинен стати на військовий облік у Територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, з цією метою ОСОБА_9 повинен надати ОСОБА_10 ксерокопії своїх особистих документів, зокрема паспорта громадянина України, військового квитка, ідентифікаційного коду платника податків, а ОСОБА_3 у свою чергу використовуючи особисті знайомства зможе поставити на військовий облік ОСОБА_9 у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 3 ст.332 КК України, тобто незаконне переправлення особи через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, усунення перешкод, та незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, а також усунення перешкод, вчинене повторно, з корисливих мотивів.

Під час судового провадження у справі, 17 березня 2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності його захисника, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до вищезазначеної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.332 КК України, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі в судовому провадженні. Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання, передбаченого ч.1 ст.332 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та за ч.3 ст.332 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без призначення додаткових покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади і займатися певною діяльністю та конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без призначення додаткових покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади і займатися певною діяльністю та конфіскації майна, із звільненням останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Згідно п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4 п.1, абзацу 2 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

ОСОБА_3 обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.332 КК України, які відповідно до ч.ч.4, 5 ст.12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами, відповідно.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди, в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом і те, що для нього наслідком укладення і затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями статтей 394 та 424 КПК України та його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим і четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Просить затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним і прокурором.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні пояснив, що угода про визнання винуватості добровільно укладена між ним та обвинуваченим, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він розуміє, що для нього наслідком укладення і затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження прав на оскарження вироку, згідно з положеннями статтей 394 та 424 КПК України.

Із змісту угоди вбачається, що вона відповідає вимогам ст.472 КПК України. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При укладенні угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст.470 КПК України.

При вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості від 17 березня 2025 року укладеної між прокурором та обвинуваченим, за участі його захисника та можливості призначення ОСОБА_3 покарання, передбаченого вказаною угодою із застосуванням ст.69 КК України, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, суд враховує, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особу, що він є інвалідом війни І групи, в якого ампутовані дві нижні кінцівки та частково ампутована кисть правої руки, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та є безробітним, є учасником АТО та бойових дій, нагороджений відзнакою "Знак народної пошани учаснику бойових дій", нагороджений знаком "За поранення", за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, пом`якшуючі його відповідальність обставини, що кримінальне правопорушення ним вчинено вперше, внаслідок збігу тяжких особистих обставин, а також, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, беручи до уваги відсутність обтяжуючих обставин, що в сукупності суд вважає істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого і приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.332 КК України і таким чином угоду про визнання винуватості укладену між сторонами, необхідно затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, узгоджене ними.

Речові докази, а саме: витяг з реєстру територіальної громади від 19 квітня 2023 року про місце проживання ОСОБА_3 , який міститься у спец-пакеті WAR1186429 та заяву ОСОБА_3 про підтвердження факту здійснення за ним догляду ОСОБА_11 , яка міститься в сейф-пакеті WAR1186430, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон торгової марки Redmi 7А, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , який упаковано до спец-пакету WAR1186383, який зберігається у камері зберігання речових доказів ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області - повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 392-395, п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 березня 2025 року укладену між прокурором в кримінальному провадженні - прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим - ОСОБА_3 , у присутності його захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.332 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч.1 ст.332 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.332 КК України із застосуванням ст.69 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме: витяг з реєстру територіальної громади від 19 квітня 2023 року про місце проживання ОСОБА_3 , який міститься у спец-пакеті WAR1186429 та заяву ОСОБА_3 про підтвердження факту здійснення за ним догляду ОСОБА_11 , яка міститься в сейф-пакеті WAR1186430, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон торгової марки Redmi 7А, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , який упаковано до спец-пакету WAR1186383, який зберігається у камері зберігання речових доказів ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області - повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Скасувати арешт накладений на витяг з реєстру територіальної громади від 19 квітня 2023 року про місце проживання ОСОБА_3 , який міститься у спец-пакеті WAR1186429, заяву ОСОБА_3 про підтвердження факту здійснення за ним догляду ОСОБА_11 , яка міститься в сейф-пакеті WAR1186430 та мобільний телефон торгової марки Redmi 7А, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , який упаковано до спец-пакету WAR1186383, ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2024 року.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої ст.389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1