Справа № 522/7349/22
Провадження №1-кп/522/1532/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000216 від 24.04.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Ірмашлі, Шамкірського району, республіки Азербайджан, азербайджця, громадянина республіки Азербайджан, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.12.2004 Приморським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років п/в; 20.02.2009 Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345, ст. 70 КК України до 3 років п/в; 08.10.2020 Київським р/с м. Одеси за ст. 257, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст.357, ч.2 ст.187, ч.2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 11 років 3 місяців п/в з конфіскацією майна, звільнився 08.10.2020 по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Миколаївка Тарутинського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого: 26.04.2021 Приморським р/с м. Одеси за ч.1 ст.187 КК України до 3 років п/в, ст. 75 КК України 2 роки і/с, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_4

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м.Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000216 від 24.04.2022 на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу раніше, продовжують існувати.

Захисник та обвинувачений просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що строк тримання обвинувачених під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст.199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, проти власності, пов`язаного із застосуванням фізичного насильства відносно потерпілих, який карається виключно покаранням у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, неодружений та немає міцних соціальних зв`язків. Окрім того, ОСОБА_5 є раніше судимою особою та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку.

Станом на теперішній час судовий розгляд триває, сторона обвинувачення продовжує надавати докази.

Зазначені обставини щодо осіб обвинувачених та тяжкість покарання, яке їм загрожує у разі визнання винуватими, їх поведінка під час інкримінованих злочинів, дають підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть вчинити нові злочини, переховуватися від суду чи фізично впливати на потерпілих.

Ризики, які були враховані раніше під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для обрання запобіжного заходу у підготовчому судовому засіданні.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів неможливе, зважаючи на вказані ризики, особи обвинувачених та насильницький характер злочинів, у яких вони обвинувачуються. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ними своїх процесуальних обов`язків.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства в період іспитового строку.

Викладене свідчить, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати. Зазначені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, можуть вчинити нові злочини чи переховуватися від суду.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, зважаючи на обставини справи, його особу та вчинення кримінального правопорушення в період іспитового строку.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Тому строк тримання під вартою обвинуваченого необхідно продовжити.

Керуючись ст.ст.177,178, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 17.04.2025 включно без визначення розміру застави.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_8