Справа № 478/200/25 Провадження № 1-кп/478/53/2025
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2025 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-ще Казанка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, військовозобов'язаного, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин.

В жовтні 2024 року, ОСОБА_3 перебуваючи в лісосмугі за селом Новолазарівка Баштанського району Миколаївської області, діючи в умовах воєнного стану, який введено на всій території України, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року та неодноразово продовжено, порушуючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної зброї, а також бойових припасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, знайшов металевий ящик, всередині якого знаходилися бойові припаси - патрони калібру 5,45 мм (5,45х39мм) у кількості 30 шт., які переніс до території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , і поклав на зберігання в приміщенні літньої кухні на території домоволодіння без передбаченого законом дозволу.

Під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 , що мало місце 23.01.2025 року, працівниками поліції в присутності понятих було виявлено та вилучено бойові припаси - військові патрони калібру 5,45 мм (5,45х39 мм) у кількості 30 штук.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена 24 лютого 2025 року між прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Згідно положень ст.75 КК України, вважають за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.3 ст.75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Згідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.

При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , в силу ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.

Враховуючи особу ОСОБА_3 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора щодо призначення покарання із звільненням засудженого від його відбування з випробуванням, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства. Отже, в порядку передбаченому ст.75 КК України ОСОБА_3 доцільно звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на нього відповідних обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов по справі відсутній.

Доля речових доказів, підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1591 грн 80 коп., пов`язані із залученням експерта.

Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 лютого 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_6 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000011 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі положень ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.1 і п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 не обиралася.

Речові докази: бойові припаси - військові патрони калібру 5,45 мм (5,45х39 мм) у кількості 30 шт., піротехнічний виріб типу «Піро-5», які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, - знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1591 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну) грн 80 коп., пов`язані із залученням експерта.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1