Єдиний унікальний номер: 379/540/25
Провадження № 1-кс/379/110/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Тараща

Слідча суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Білоцерківського районного Управління поліції ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 № 0000070 від 20.02.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

У С Т А Н О В И Л А :

Начальник сектору дізнання відділення поліції № 2 Білоцерківського районного Управління поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 подала до Таращанського районного суду Київської області клопотання, погоджене прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання начальником сектору дізнання зазначено, що в провадженні сектору дізнання ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження розслідувань за № 0000070 від 20.02.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, але не пізніше 07.02.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вирішив шляхом обману заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 .

Реалізуючи свої неправомірні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 неправдиву інформацію, а саме що життю та здоров`ю останнього загрожує небезпека від невідомих осіб з м. Біла Церква Київської області. З метою вирішення даної ситуації з невідомими особами, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 передати йому грошові кошти в сумі 100 000 гривень, які він мав передати в подальшому невідомій особі з м. Біла Церква.

Продовжуючи свої протиправні дії, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 зустрітися 27.03.2025 у м. Біла Церква Київської області для передачі грошових коштів.

Будучи введеним в оману, перебуваючи в стресовому стані через можливу загрозу його життю та здоров`ю, 27.03.2025 близько 15 год 00 хвилин ОСОБА_6 прибув на зустріч з ОСОБА_5 на автостоянку за адресою: вул. Зенітного полку, 10 в м. Біла Церква Київської області, де передав останньому гроші в сумі 100 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, шляхом обману протиправно заволодів грошима ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 100 000 гривень (сто тисяч гривень гривень).

27.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України. В ході затримання у ОСОБА_5 виявлено та вилучено імітаційні засоби у вигляді грошових купюр номіналом 500 гривень з серійним номером ЕВ5057868 в кількості 200 шт (упаковано до спеціального пакету № Р8Р3249813). Вказані речі вилучено до ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

ОСОБА_5 27.03.2025 о 19 год 30 хв повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 27.03.2025 імітаційні засоби у вигляді грошових купюр номіналом 500 гривень з серійним номером ЕВ5057868 в кількості 200 шт. визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

У даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення імітаційний засобів у вигляді грошових купюр номіналом 500 гривень з серійним номером ЕВ5057868 в кількості 200 шт., їх володільцю, можливе їх передання іншій особі, знищення, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.

Тому враховуючи, що повернення вилученого під час огляду майна, може призвести до втрати речових доказів, шляхом їх знищення та відчуження, з метою забезпечення проведення відповідних слідчих дій, на вищевказане майно, а саме на Імітаційні засоби у вигляді грошових купюр номіналом 500 гривень з серійним номером ЕВ5057868 в кількості 200 шт. - слід накласти арешт.

Начальник СД ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 на розгляд даного клопотання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, у зв`язку з проведенням нею запланованих слідчих дій на території Білоцерківського району Київської області, клопотання підтримує повністю.

Прокурор у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя дійшла таких висновків.

Як убачається з матеріалів доданих до клопотання, 20.02.2025 розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що внесено до ЄРДР за № 0000070 (а.с.4).

З копії заяви ОСОБА_6 від 18.02.2025 вбачається, що у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, але не пізніше 07.02.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вирішив шляхом обману заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 .

Реалізуючи свої неправомірні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 неправдиву інформацію, а саме що життю та здоров`ю останнього загрожує небезпека від невідомих осіб з м. Біла Церква Київської області. З метою вирішення даної ситуації з невідомими особами, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 передати йому грошові кошти в сумі 100 000 гривень, які він мав передати в подальшому невідомій особі з м. Біла Церква (а.с.6-7).

Відповідно до копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину 27.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України. В ході затримання у ОСОБА_5 виявлено та вилучено імітаційні засоби у вигляді грошових купюр номіналом 500 гривень з серійним номером ЕВ5057868 в кількості 200 шт (упаковано до спеціального пакету № Р8Р3249813). Вказані речі вилучено до ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області (а.с.10-14).

Постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 27.03.2025, імітаційні засоби у вигляді грошових купюр номіналом 500 гривень з серійним номером ЕВ5057868 в кількості 200 шт. визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та залишено на зберігання при матеріалах цього кримінального провадження в СД ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (а.с.15).

З копії протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.03.2025 вбачається, що в останнього виник умисел на заволодіння коштами ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 неправдиву інформацію, а саме що життю та здоров`ю останнього загрожує небезпека від невідомих осіб з м. Біла Церква Київської області та запропонував ОСОБА_6 передати йому грошові кошти в сумі 100 000 гривень, які він мав передати в подальшому невідомій особі з м. Біла Церква з метою вирішення даної ситуації. ОСОБА_6 прибув на зустріч з ОСОБА_5 на автостоянку біля супермаркету «Велмарт» в м. Біла Церква Київської області, де передав останньому гроші в сумі 100 000 гривень. (а.с.17-19).

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В першу чергу, слідчий суддя має перевірити наявність у майна, на яке дізнавач просить накласти арешт, ознак речових доказів, визначених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Слідча суддя дослідила матеріали, додані до клопотання, вважає що вилучене 27.03.2025 в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: імітаційні засоби у вигляді грошових купюр номіналом 500 гривень з серійним номером ЕВ5057868 в кількості 200 шт. може бути предметом вчинення кримінального правопорушення. Відтак, це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому може бути використане як доказ обставин, визначених ст. 91 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідча суддя з`ясувала всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірила співмірність втручання у права власника майна, з потребами кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, не надано та не встановлено.

Слідча суддя зазначає, що з огляду на важливість цього доказу, обмеження права володіння ним буде розумним та співмірним із завданням кримінального провадження, а також не матиме невідворотних наслідків.

Слідча суддя вважає, що досягнення мети - збереження речових доказів, можливе виключно за рахунок накладення арешту на вказане майно, оскільки його можливо легко знищити чи спотворити.

Слідча суддя вважає, що матеріалами клопотання доведено необхідність арешту тимчасового вилученого майна та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, зокрема, ризики зміни стану майна, передання його іншій особі, знищення, перетворення чи відчуження, що призведе до неможливості проведення експертиз, інших слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

При накладені арешту на вказане тимчасово вилучене майно слідчим суддею враховано можливість збереження первинного стану вилучених речей, проведення судових експертиз.

Керуючись ст.ст. 98, 117, 131, 132, 170-173, 175, 233, 237, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Білоцерківського районного Управління поліції ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000070 від 20.02.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке 27.03.2025 вилучено в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: імітаційні засоби у вигляді грошових купюр номіналом 500 гривень з серійним номером ЕВ5057868 в кількості 200 шт.

Роз`яснити, що відповідно до статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідча суддя

Таращанського районного суду

Київської області ОСОБА_8