Справа № 161/88/25
Провадження № 1-кп/161/489/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 січня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001052 від 11.08.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 та 2011 років народження, офіційно непрацюючого, раніше не судимого, інваліда 3 групи

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 06 серпня 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 16 години 22 хвилини, перебуваючи поблизу кафе «Омега», що розташоване за адресою: Волинська область, місто Ковель, вулиця Сагайдачного, будинок №7, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, із корисливих мотивів, шляхом привласнення знайденого, заволодів банківською карткою АТ КБ «Приват Банк» видану для обслуговування банківського рахунку № НОМЕР_1 , з магнітним носієм інформації з функцією «Pay Pass» розрахунку, що є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку АТ КБ «Приват Банк» і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення, яка належить ОСОБА_5 , з метою подальшого незаконного її використання, шляхом здійснення безготівкового розрахунку за купівлю товарів.

Крім того, 06 серпня 2024 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з єдиним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, а також продовженого Указом Президента України №469/2024 від 23 липня 2024 року та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23 липня 2024 року, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, шляхом розрахунку за купівлю товарів у закладах торгівлі, розташованих на території Волинської області, з використанням терміналів оплати, таємно викрав грошові кошти з банківської картки АТ КБ «Приват Банк» видану для обслуговування банківського рахунку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , зокрема:

- о 16 годині 22 хвилин у приміщенні магазину «ЇЖАк», що розташований за адресою: Волинська область, Ковельський район, селище Стара Вижівка, проспект Незалежності, 7 на суму 50 гривень;

- о 16 годині 36 хвилини, у приміщенні супермаркету «Наш Край» що розташований за адресою: Волинська область, Ковельський район, селище Стара Вижівка, провулок Миру, 2, на суму 699 гривень 13 копійок;

- о 16 годині 38 хвилин, у приміщенні магазину «Akcent», що розташований за адресою: Волинська область, Ковельський район,селище Стара Вижівка, проспект Молодіжний, будинок 2 на суму 900 гривень;

- о 16 годині 38 хвилин, у приміщенні магазину «Akcent», що розташований за адресою: Волинська область, Ковельський район, селище Стара Вижівка, проспект Молодіжний, будинок 2 на суму 900 гривень;

- о 17 годині 34 хвилин, у приміщенні магазину «Akcent», що розташований за адресою: Волинська область, Ковельський район, село Голоби, вулиця Незалежності, будинок 4 на суму 431 гривня 99 копійок;

- о 17 годині 35 хвилин, у приміщенні магазину «Akcent», що розташований за адресою: Волинська область, Ковельський район, село Голоби, вулиця Незалежності, будинок 4 на суму 824 гривень;

- о 18 годині 15 хвилин, у приміщенні магазину «SPAR», що розташований за адресою: Волинська область, Луцький район, село Зміїнець, вулиця Лісова, будинок 11 на суму 500 гривень;

- о 18 годині 46 хвилин, у приміщенні магазину «Akcent», що розташований за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 46г на суму 91 гривень;

- о 19 годині 04 хвилин, у приміщенні магазину «Сім23», що розташований за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 48б на суму 333 гривні 19 копійок, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 4 729 гривень 31 копійка.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується привласнення офіційного документу, вчиненого із корисливих мотивів, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місцях та часу подій, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно 06.08.2024 року будучи в м. Ковелі по вул. Сагайдачногго, 7, Волинської області знайшов банківську картку АТ КБ "Приватбанк", яку привласнив та в подальшому з неї викрав грошові кошти шляхом розрахунку за товар в магазинах Ковельського, Луцького районів та м. Луцька. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, завдані збитки потерпілому відшкодовані шляхом повернення грошових коштів.

В судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_5 , однак суду подав заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, не настоює на суворій мірі покарання, оскільки завдані збитки відшкодовані в повній мірі.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у привласненні офіційного документу, вчиненими із корисливих мотивів, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.357 КК України, а також своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків та тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, де діяння, передбачене ч.1 ст.357 КК України є кримінальним проступком, а передбачене ч.4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, вчиненими умисно, особу винного, який раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, а тому виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі за ч.4 ст.185 КК України та у виді штрафу за ч.1 ст.357 КК України, із застосуванням положень ст. 70 ч.1 КК України, що відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст. 50 КК України цілей покарання.

При цьому враховуючи особу обвинуваченого, який визнав свою винуватість, щиро розкаявся у вчиненому, завдані збитки потерпілому ОСОБА_5 повністю відшкодовані шляхом повернення викрадених грошових коштів, останній претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, не настоює на суворій мірі покарання, що підтверджується поданою суду від його заявою, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, який є достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за поведінкою, довів своє виправлення.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- СД-Р диски та виписки карткового рахунку № НОМЕР_1 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1