Справа № 569/3161/25
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

14 квітня 2025 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне, клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене з прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000920 від 13.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:

Досудовим розслідуванням встановлено, що Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності та внутрішнього порядку.

Проте, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_5 , проходячи службу на посаді курсанта начального взводу навчальної роти 1-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 3, 17, 19, 21, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 13 лютого 2025 року близько 10 год. 20 хв. грубо порушуючи порядок проходження військової служби, в умовах воєнного стану, будучи невдоволеним службовою вимогливістю та зауваженнями інструктора 5 навчального батальйону 3 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_7 , під час виконання вправи №21 «Стрільба у складі бойової четвірки під час пересування на полі бою», усвідомлюючи, що останній являється щодо нього начальником за званням, а також перебуває при виконанні обов`язків з військової служби, діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень старшому сержанту ОСОБА_7 , використовуючи ввірений йому автомат «Калашникова» із заводським номером НОМЕР_2 , який був споряджений патронами калібру 7,62 на 39 мм, перебуваючи на вогневій позиції на ділянці № НОМЕР_3 військового стрільбища військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де перебував старший сержант ОСОБА_7 , після отриманого зауваження останнього щодо порушення умов виконання вправи, солдат ОСОБА_5 підвівшись на ноги, повернувся обличчям до старшого сержанта ОСОБА_7 та будучи на відстані близько 1-х метру до останнього, направивши у напрямку тулуба ОСОБА_7 автомат «Калашникова» із заводським номером НОМЕР_2 , умисно здійснив автоматичну чергу у кількості не менше 3 - х пострілів, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 ряд тілесних ушкоджень у вигляді: вогнепального поранення грудної клітки із пошкодженням легені, а також кінцівок рук, від яких потерпілий в подальшому помер в лікувальному закладі.

Слідча суддя оглянула додані до клопотання матеріали: покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протокол ОМП, протокол затримання ОСОБА_5 , протокол освідування особи та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий у клопотанні вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 405 КК України за скоєння яких законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ч. 4 ст. 405 КК України.

14.02.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.04.2025 року включно.

Постановою керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 14.05.2025 року.

Можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що санкцією ч. 4 ст. 405 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тому враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні цих злочинів, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, слідчого та прокурора. Відповідно до практики ЄСПЛ («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії»), тяжкість вказаного покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як підставу, що може спонукати до втечі.

Можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на зміну останніми показів у судовому засіданні. Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги існування ризиків передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, обставини його вчинення, та дані про особу підозрюваного є необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання запобіжного заходу до військовослужбовців, які вчинили військові злочини під час дії воєнного стану» внесено зміни до ст. 177 КПК України, яким під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї ст. 176 КПК України, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України вбачається, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 309 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією в

м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави - задоволити.

Продовжити застосування раніше обраного до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця т ажителя с. Слобода Коломийського району Івано-Франківської обл., громадянина України, українця, із професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби по мобілізації, курсанта начального взводу навчальної роти 1-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.05.2025 року включно.

Визначити місцем утримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за адресою: м.Рівне, вул.Дворецька, 116.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_15