Справа №705/54/25
1-в/705/21/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК №92

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_4

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань, в режимі відеоконференції між судом та ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92», матеріали клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо звільнення від покарання та приведення вироку у відповідності до вимог Закону України,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання та приведення вироку, у відповідності до вимог Закону України.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Вказав, що засуджений за незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, тому вважає, що матеріальна шкода відсутня.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання та надав суду письмову позицію в якій зазначив, що ОСОБА_5 засуджений 19.08.2020 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. По епізоду за ч. 3 ст. 185 КК України датами вчинення злочинів є 15.05.2020, 17.05.2020, 20.05.2020, 23.05.2020, суми завданих матеріальних збитків за кожним епізодом складають по 2400 грн., що перевищує суму 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. До покарання за цим вироком на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2020 та остаточно визначено до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі. Згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2020 датою вчинення злочину є 07.02.2020, сума матеріальних збитків за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України складає 15045,68 грн., що перевищує 2 НМДГ. На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.04.2022, яким останнього засуджено за ч. 1 ст. 309, ст. 71, ст. 72 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі. Отже, за жодним вироком на ОСОБА_5 не розповсюджується дія Закону.

Представник установи при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.08.2020р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на 3 місяці.

Судом також встановлено, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2020р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2020 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді 5 років та 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.02.2021 року приведено вироки у відповідність до чинного законодавства України. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення покарання у виді 3 місяців арешту, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.08.2020 року, покаранням у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, призначеним вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2020, визначено ОСОБА_5 до відбуття остаточного покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, зараховано у строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 11.07.2020 року та частково відбуте покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2020 р.

Згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2020, датою вчинення злочину є 07.02.2020, сума попереджених збитків за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України складає 15045, 68 грн., що перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2020 р., засуджений ОСОБА_5 15.05.2020 року, у нічний час, викрав майно на суму 2400 грн., крім того, 17.05.2020р. у нічний час, викрав майно на суму 2400 грн., повторно 20.05.2020 у нічний час викрав майно на суму 2400 грн., 22.05.2020р. у нічний час викрав майно на суму 2400 грн., повторно 23.05.2020 року у нічний час викрав майно на суму 2400 грн., що станом на день крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.04.2022р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2020 року та з урахуванням положень пп. а п. 1 ст. 72 КК України (виходячи із співвідношення одному дню арешту відповідає один день позбавлення волі), остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 11.07.2020, з початку строку відбування покарання.

Вирок набрав законної сили 17.05.2022 р.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92».

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»(далі - Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, вказаним Законом фактично частково декриміналізовано (в залежності від обсягу вартості майна, яким заволоділа особа) відповідальність за ст. ст.185,190,191 КК України.

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно частини 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленного законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2102 гривні.

Отже, сума одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації адміністративних та кримінальних правопорушень, вчинених в 2020 році, становить 1051 гривні, що є 50 % від 2102 гривень.

За таких обставин, враховуючи, що за жодним вироком на ОСОБА_5 не розповсюджується дія Закону № 3886-ІХ, тому підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироків у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»(далі - Закон № 3886-ІХ).

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1