КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/1135/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,- відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що направляючи заяви ОСОБА_6 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону для розгляду згідно з вимогами чинного законодавства України, Офіс Генерального прокурора діяв в межах чинного законодавства та наданих йому повноважень і на виконання вимог наказу Генерального прокурора України від 03.12.2012 №125, яким затверджено Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні правопорушення, а також з урахуванням положень ст. 216 КПК України (підслідність) та ст. 218 КПК України (місце проведення досудового розслідування), а відтак в діях уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора не встановлено бездіяльності, яка є предметом розгляду вказаної скарги.

Не погоджуючись із судовим рішенням, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2024 та постановити нову ухвалу, якою його скаргу від 15 листопада 2024 року задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що положення ст. ст. 216, 218 КПК України жодним чином не скасовують вимоги ч.ч. 1, 7 ст. 214 КПК України щодо обов`язку прокурора внести до ЄРДР відомості протягом 24 годин з моменту повідомлення про кримінальне правопорушення, а навпаки вказують на те, до якого органу досудового розслідування (НАБУ, поліція, ДБР тощо) та в який регіон (територіальність) мають бути надіслані у прокурора матеріали та відповідно має бути доручено проведення досудового розслідування, після того як прокурор внесе відомості до ЄРДР.

Одночасно, апелянт просить поновити строки апеляційного оскарження, пропущення яких пов`язані з тим, що ухвала слідчого судді, яку він оскаржує, приймалася за його відсутністю, та була вручена йому лише 27 грудня 2024 року.

На апеляційну скаргу начальник відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням в прокуратурах регіонів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 подав заперечення, у яких вказує, що з метою перевірки доводів, викладених у повідомленні ОСОБА_6 , воно надіслано за належністю для організації розгляду в межах територіальної юрисдикції до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, про що проінформовано заявника, у зв`язку з чим просить ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились, при цьому, ОСОБА_6 подав клопотання, в якому просив задовольнити апеляційну скаргу та розгляд апеляційної скарги провести без його участі, а тому, враховуючи положення ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснено у відсутність учасників, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів, враховує, те, що оскаржувана ухвала слідчого судді, хоч і була постановлена з викликом сторін, проте , розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_6 , зі змістом вказаної ухвали останній ознайомився після її отримання 27.12.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, та в той же день направив до суду апеляційну скаргу, а тому зважаючи на те, що виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, вважає, що строк апеляційного оскарження в даному випадку пропущений із поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті, то колегія суддів зазначає наступне.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що дії уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо скерування за належністю заяви ОСОБА_6 відповідно до ст. 216, 218 КПК України для організації розгляду в межах чинного законодавства до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак скарга ОСОБА_6 є безпідставною.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, з огляду на зазначене.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його повідомленням від 10.11.2024, мотивуючи її тим, що відомості до ЄРДР за його повідомленням, в порушення вимог ст. 214 КПК України, внесено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Приписами ч. 2 ст. 214 КПК України зазначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 року № 125 затверджено Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні правопорушення (далі - Інструкція).

Згідно п. 3.7 Інструкції, за заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, що не підслідні органам прокуратури, але надійшли на розгляд прокуратур обласного рівня чи Генеральної прокуратури України керівники структурних підрозділів апаратів організовують роботу щодо скерування їх відповідно до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня за територіальною юрисдикцією.

Пунктом 5 Глави 2 Розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року, визначено, що облік кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, проводиться за територіальним принципом їх вчинення (юрисдикцією місця вчинення кримінального правопорушення) або за визначенням прокурора відповідного рівня згідно з вимогами статті 218 КПК України.

При цьому, згідно з вимогами ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із копією листа начальника відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням в прокуратурах регіонів другого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора №11/2/1-р від 14.11.2024 повідомлення ОСОБА_6 за територіальною юрисдикцією було направлено до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, для організації розгляду, про що повідомлено заявника.

Отже, із вказаного слідує, що повідомлення ОСОБА_6 Офісом Генерального прокурора було прийняте та зареєстроване, а в подальшому направлено за належністю до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону для розгляду та прийняття рішення у межах компетенції вказаного органу.

Таким чином, висновок слідчого судді, щодо відсутності в діях уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора бездіяльності, яка є предметом даної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки скерування за належністю повідомлення про вчинення злочину для його розгляду в межах компетенції відповідного органу, в розумінні ст. 303 КПК України, не є бездіяльністю посадових осіб прокуратури.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про імперативність норми, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК України, то колегія суддів зауважує, що вказана норма перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, відповідно до якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, та мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У даному випадку Офіс Генерального прокурора, встановив, що подане повідомлення ОСОБА_6 належить до підслідності Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, а тому скерував звернення ОСОБА_6 за належністю, що, як правильно встановив слідчий суддя, відповідає вимогам вищезазначеного наказу Генерального прокурора та положенням ст.ст. 214, 216, 218 КПК України. Таким чином, бездіяльність у діях уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора не встановлена.

Висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи ОСОБА_6 в цій частині є неспроможними.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою ОСОБА_6 та підстав для її скасування не вбачає, тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Клопотання ОСОБА_6 - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_8