НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

11 квітня 2025 року ЄУ № 322/472/25 (Провадження № 1-кс/322/129/25)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 (далі дізнавач), погоджене прокурором Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 08.04.2025 за №0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт майна,

встановив:

дізнавач звернулася до слідчого судді з вказаним клопотанням зі змісту якого випливало, що 07.04.2025 о 14 годині 56 хвилин до чергової частини відділення поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від поліцейського про те, що 07.04.2025 о 14 годині 56 хвилин між с-щем Новомиколаївка та с. Іванівське Запорізького району Запорізької області, зупинено автомобіль марки «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням військовослужбовця ЗСУ в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав для перевірки тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серія НОМЕР_3 , відносно якого виникла підозра у підробці (ЄО №1257 від 07.04.2025, код 333).

07.04.2025 поліцейськими СРПП ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_6 та інспектором СРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 під час перевірки тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 , яке видано 20.03.2025, на ім`я ОСОБА_5 , згідно з бази даних інформаційного пошуку Національної поліції встановлено, що підстав для надання тимчасового дозволу на право керування транспортного засобу на ім`я ОСОБА_5 , виявлено не було.

07.04.2025 між с-щем Новомиколаївка та с. Іванівське Запорізького району Запорізької області, проведено огляд місця події в ході якого ОСОБА_5 надав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серія НОМЕР_3 на своє ім`я, яке було вилучено у нього та поміщено до паперового конверту з підписами понятих та учасника.

08.04.2025 постановою дізнавача СД ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР №0000024 від 08.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

З метою забезпечення збереження речового доказу, а також для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження згаданого документу, дізнавач просила накласти арешт на нього.

Дізнавач і третя особа щодо майна якої ставилось питання про арешт в судове засідання не з`явився. Надали заяви про розгляд без їх участі. Неявка останніх в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Дослідивши зміст клопотання і вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Клопотання дізнавача погоджене процесуальним прокурором і відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Положеннями ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положеннями ч.2 цієї ж статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речові докази).

Згідно з витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені 08.04.2025 за №0000024, з правовою кваліфікацією ч.4 ст.358 КК України.

Зазначений у клопотанні тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , яке 07.04.2025 вилучено під час ОМП, відповідає зазначеним у статті 98 КПК критеріям, визнаний речовим доказом і з великою долею вірогідності буде використовуватися як об`єкт дослідження при проведенні експертизи.

Без накладення арешту на вказаний документ існує реальна загроза його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, тому слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання дізнавача, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 яке вилучене у останнього в ході проведення огляду місця події 07.04.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1