Справа № 451/1655/24
Провадження № 1-кп/451/45/25
ВИРОК

іменем України

28 лютого 2025 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

Справа № 451/1655/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження за № 0000110 від 01.11.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шайноги Радехівського району Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_6

захисту - обвинувачений ОСОБА_3

учасники провадження - представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 ,

потерпіла ОСОБА_8

за участю прокурора, представника потерпілої, потерпілої, обвинуваченого

встановив:

Мотивувальна частина вироку:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, який введений 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 (із подальшими змінами) - 31.10.2024 близько 10.00 години маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, з корисливих мотивів, діючи протиправно, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом відкриття вікна, проник у середину будинку ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_2 , звідки таємно з корисливих спонукань, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 3000 грн та 100 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 31.10.2024 становить 4127,90 гривень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 7127,90 грн.

Матеріальна шкода відшкодована частково, шляхом повернення грошових коштів на суму 100 грн, цивільний позов потерпілою ОСОБА_8 заявлений на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 7027,90 грн та моральної - 10 000 грн. В процесі розгляду справи обвинуваченим відшкодована потерпілій матеріальна шкода в розмірі 2500 грн.

Такими діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Позиція обвинуваченого

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст.185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті. Додатково зазначив, що 31.10.2024 близько 10 год перебуваючи біля будинку потерпілої, що в АДРЕСА_2 , маючи намір заволодіти чужим майном, відчинив вікно та проник у середину будинку, звідки таємно викрав гроші в сумі 3000 грн та 100 доларів США. В подальшому викрадені гроші витратив на свої потреби, повернув потерпілій під час досудового розслідування лише 100 грн і в процесі розгляду справи 2500 грн. Викрадаючи у потерпілої гроші чітко усвідомлював те, що вчиняє крадіжку і знав, що в Україні війна і введений воєнний стан. Розкаюється у вчиненому, просить пробачення у потерпілої і просить суворо не карати, цивільний позов потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, однак просив врахувати, що під час розгляду справи частково відшкодував шкоду в розмірі 2500 грн; щодо моральної шкоди, то визнає частково, оскільки на даний час немає змоги таку відшкодувати.

Позиція потерпілого

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала цивільний позов та просила його задовольнити, стягнути із обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду в розмірі 7027,90 грн із врахуванням відшкодованої шкоди в розмірі 2500 грн. завдану внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення та моральну шкоду 10000 грн.. Щодо покарання, то просить не позбавляти обвинуваченого волі та надати йому можливість виправитись.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 просив задовольнити цивільний позов, покликаючись на обставини, які в ньому викладені. Щодо призначеного покарання, то просить не позбавляти обвинуваченого волі та застосувати до останнього ст. 75 КК України.

Мотиви суду

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів, в частині цивільного позову та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

У судовому засіданні були досліджені документи, а саме: довідка про витрати на проведення експертизи, постанова про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 01.11.2024, ухвала слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 21.11.2024 про обрання запобіжного заходу.

Крім цього, у судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копія обліково-послужної картки до військового квитка; вимога про судимість обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_3 раніше не судимий; довідка, видана 28.11.2024 КНП «Радехівської ЦРЛ», згідно якої ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться; довідка - характеристика, видана старостою села, згідно якої обвинувачений характеризується посередньо; копії свідоцтв про народження дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України, оскільки такий вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднане із проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Призначення покарання

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 не працевлаштований, раніше не судимий, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, не одружений, однак на утриманні має двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді провідного інспектора Червоноградського РС філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області на ОСОБА_3 від 13.12.2024, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є середнім; ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого оцінюється як середній. На думку органу пробації, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити середню небезпеку для суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, вважають за доцільне покласти на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд також враховує вік обвинуваченого, його сімейне та матеріальне становище.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини, за яких вчинене діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , характер умисних дій обвинуваченого, ступінь тяжкості злочину, його поведінку після вчинення злочину, обставини, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути пов`язано з позбавленням волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України.

Разом з цим, враховуючи фактичні обставини справи, беручи до уваги наведені обставини в сукупності, досудову доповідь пробації, ставлення обвинуваченого до вчиненого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, його щире каяття, заяву потерпілої, яка просить не позбавляти волі останнього, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки. Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України та заяву потерпілої, яка просить не позбавляти волі обвинуваченого.

Вирішення судом пред`явленого цивільного позову

Вирішуючи заявлений потерпілою цивільний позов, суд прийшов до такого висновку.

Разом із обвинувальним актом до суду подана позовна заява цивільного позивача ОСОБА_8 до цивільного відповідача ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позовна заява обгрунтована тим, що діями обвинуваченого їй було завдано матеріальних збитків на загальну суму 7127,90 гривень, та вона визнана потерпілою у даному кримінальному провадженні. Покликаючись на ст. 128 КПК України просить суд стягнути з цивільного відповідача на її користь майнову шкоду в сумі 7 027,90 гривень, оскільки обвинувачений після його затримання повернув їй 100 грн.

10.01.2025 до суду надійшла позовна заява потерпілої ОСОБА_8 , представник потерпілої ОСОБА_7 про стягнення із обвинуваченого моральної шкоди, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_8 відповідно до матеріалів кримінального провадження є потерпілою та вимушеною переселенкою, безробітна, на її утриманні перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_9 , 2012 року народження. Крім завданої їй матеріальної шкоди, ОСОБА_8 додаткового зазнала моральних страждань. Внаслідок крадіжки грошей її матеріальне становище зазнало вагомих втрат, через зменшення сімейного бюджету вона була змушена обмежити власні життєві витрати та витрати на потреби дитини. Моральні страждання та почуття сорому тривають через вимушені прохання до односельчан відстрочити повернення коштів, які у них позичала, через неможливість, працевлаштуватися. Такий моральний стан негативно впливає на життєдіяльність, здоров`я, сімейні відносини. Відчувається постійна тривога за завтрашній день для неї особисто та її дитини. За даних умов позивач вважає за доцільне просити суд про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_3 завданої моральної шкоди на суму 10000 гривень.

В судовому засіданні потерпіла (цивільний позивач) та представник потерпілої (представник цивільного позивача) заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підтримали, просили його задовольнити та дали аналогічні пояснення тим, які викладені у позовній заяві. Просить стягнути із обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду в розмірі 7027,90 грн із врахуванням відшкодованої суми в розмірі 2500 грн. завдану внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення та моральну шкоду 10000 грн..

Прокурор у судовому засіданні при вирішенні цивільного позову потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди просила задовольнити, в частині моральної шкоди поклалась на розсуд суду.

Цивільний відповідач ОСОБА_3 частково визнав заявлений потерпілою цивільний позов, зокрема, тільки в частині розміру викрадених коштів на загальну суму - 7127,90 гривень, з урахуванням повернутих 2600 гривень. Щодо стягнення з нього суми заявленої моральної шкоди визнав частково.

Суд, заслухавши думку учасників, давши належну оцінку зібраним доказам з точки зору їх належності та допустимості, дійшов переконливого висновку, що цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Враховуючи викладене, суд застосовує вимоги ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Так, як видно із поданої цивільним позивачем позовної заяви, відомостей з обвинувального акта, та пояснень сторін завдана цивільному позивачу - ОСОБА_8 матеріальна шкода становить 7127,90 гривень, про що сторони визнали.

Матеріальна шкода на досудовому розслідуванні відшкодована частково ОСОБА_8 , шляхом повернення ОСОБА_3 грошових коштів на суму 100 гривень.

Як видно із розписки, цивільний відповідач ОСОБА_3 відшкодував цивільному позивачу ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2500 грн (а.с. 46).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема, до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_8 внаслідок вчиненого кримінального правопорушення завдано матеріальну шкоду на загальну суму 7127,90 гривень, що із врахуванням відшкодованих коштів на суму 2600 грн, підлягає до стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_3 в сумі - 4527,90 гривень.

Крім цього, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (частина перша та пункт 2 частини другої статті 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Аналізуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Як видно із долученої до матеріалів справи довідки від 01.04.2022 №1322- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована в АДРЕСА_3 , фактичне місце перебування АДРЕСА_2 (а.с.59 ).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 на утриманні у ОСОБА_10 є малолітня дочка ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 57).

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд бере до уваги тривалість моральних страждань і переживань потерпілої, оскільки вчинений обвинуваченим злочин відбувся шляхом проникнення у середину будинку цивільного позивача - ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_2 , що негативно позначилося на її моральному та психологічному стані, призвело до обмеження власних витрат та витрат на потреби дитини.

Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, яких зазнала потерпіла, їх тривалість, та зважаючи на обставини, за яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, а з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілої 2500 грн моральної шкоди.

Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною, надмірною чи недостатньою.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні у виді особистого зобов`язання закінчився та судом не продовжувався.

Резолютивна частина:

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у кримінальному провадженні у виді особистого зобов`язання закінчився та судом не продовжувався.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 матеріальну шкоду в сумі 4527 ( чотири тисячі п`ятсот двадцять сім) гривень 90 коп..

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 моральну шкоду в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Речові докази 1) купюру 100 (сто) гривень серії ЄИ2344082, яка згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 01.11.2024 визнана речовим доказом та передана на зберігання потерпілій ОСОБА_8 повернути ОСОБА_8 ;

2) CD-R диск з відеозаписом обмінника № 110 та супермаркету «Рукавичка»,

що в м. Радехів по вул. Витківська, Шептицького району Львівської області, який згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 01.11.2024 визнаний речовим доказом зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000110 від 01.11.2024 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/114- 24/27433-Д від 19.11.2024) 2 785,65 грн.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддяОСОБА_11