Справа № 461/9384/24
Провадження № 1-кс/461/1287/25
УХВАЛА

25.02.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001092 від 24.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою із службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 для незаконного формування на користь третіх осіб земельної ділянки за кадастровим номером: :01:004:0682 загальною площею 2,0536 га розташованої на території Мурованської ОТГ Львівського району Львівської області шляхом вчинення незаконних дій, а саме: розроблення та затвердження детального плану територій, зміни цільового призначення та координат місцерозташування заздалегідь придбаних земельних ділянок, які в подальшому увійшли до складу та сформували площу вищевказаної земельної ділянки чим вчинили незаконне вилучення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель запасу комунальної власності ІНФОРМАЦІЯ_4 , що спричинило тяжкі наслідки.

Крім цього встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0682 сформована в результаті об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:000:0234, :01:004:0597, а також із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:004:0678, яка в свою чергу була сформована в результаті об`єднання наступних земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:004:0665, :01:004:0629, :01:004:0197, :01:004:0224, :01:004:0265, :01:004:0020, :01:004:0207, :01:001:0009, :01:004:0245, :01:004:0084, :01:004:0246, :01:004:0590, :01:004:0229, :01:004:0536, :01:004:0186, :01:004:0608, :01:004:0275, :01:004:0011.

24.10.2024 цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0682 змінено з «01.03 Для ведення особистого селянського господарства» на «12.11 Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу».

Слідчий вказує, що з огляду на вище викладене в органу досудового розслідування є підстави вважати, що розроблення та затвердження детального плану територій, зміни цільового призначення та координат місцерозташування вказаних земельних ділянок здійснено із порушенням чинного законодавства, а тому усі наступні правочини, які стосуються вказаної земельної ділянки виникли із порушенням законодавства.

Вказане підтверджується проведеним 18.02.2025 оглядом земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0682, в ході проведення якого встановлено, що вказана земельна ділянка сформована із земельних ділянок з кадастровим номером 010040207, :04:000:0234 та :01:001:0009, які знаходяться поза межами земельної ділянки :01:004:0682. Крім цього, на вказаній земельній ділянці здійснюється будівництво, зокрема бетонної споруди розміром приблизно 29х28 м

Слідчий зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0682 формувалась на користь третіх осіб шляхом вчинення незаконних дій, а саме: розроблення та затвердження детального плану територій, зміни цільового призначення та координат місцерозташування заздалегідь придбаних земельних ділянок, які в подальшому увійшли до складу та сформували площу вищевказаної земельної ділянки, чим вчинено незаконне вилучення земельних ділянок з кадастровими номерами 010040207, :04:000:0234 та :01:001:0009 сільськогосподарського призначення із земель запасу комунальної власності ІНФОРМАЦІЯ_4 , що спричинило тяжкі наслідки.

З огляду на це, земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0682 постановою слідчого визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій на яку було безпосередньо спрямоване кримінально протиправне посягання.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що з 12.03.2024 здійсненна державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0682 (РНОНМ 236) у власність ОСОБА_4 . Разом з тим, після проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні, 04.11.2024 згідно договору купівлі-продажу земельної №1190 земельна ділянки з кадастровим номером :01:004:0682 перейшла у власність ОСОБА_5 .

Слідчий зазначає, що з огляду на вищевикладене, в органу досудового розслідування існує сукупність підстав вважати, що вказана земельна ділянки є доказом злочину оскільки є об`єктами кримінально протиправних дій на яку було безпосередньо спрямоване кримінально протиправне посягання та відповідно має важливе доказове значення для даного кримінального провадження оскільки є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому просить клопотання задовольнити на накласти арешт на зазначену земельну ділянку.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Клопотання узгоджено з вимогами ст. 171 КПК України і доводи слідчого, якими він обґрунтовує клопотання, підтверджені доданими до клопотання копіями документів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001092 від 24.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України триває, та в подальшому може виникнути необхідність в додатковому дослідженні вказаного в клопотанні речового доказу для встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку що вказана в клопотанні земельна ділянка відповідає критеріям ст. 98, ч.2 ст. 170 КПК України, а також може мати суттєве значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні для швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних до відповідальності. у зв`язку з чим, з метою її збереження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на них арешт.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження земельною ділянкою, з метою запобігання її відчуженню. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження (в тому числі щодо поділу та/або об`єднання) та користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0682 (РНОНМ 236), яка перебуває у приватній власності ОСОБА_5 .

Виконання ухвали слідчого судді покласти на слідчих які перебувають у групі слідчих у кримінальному провадженні, зокрема: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1