Провадження 1-кс/127/5108/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління Бюро економічної безпеки у Вінницькій області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого детектива підрозділу детективів ТУ БЕБ у Вінницькій області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що підрозділом детективів ТУ БЕБ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000175 від 21.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стала інформація здобута в рамках кримінального провадження № 0000128 від 17.08.2023 під час проведення санкціонованого обшуку в приміщенні КЕВ м. Вінниця (код за , 21001, м. Вінниця, вулиця Стрілецька, 87) на підставі ухвали Вінницького міського суду 127/5449/24 від 17.02.2024.

Так, згідно з отриманими відомостями, посадовими особами КЕВ м. Вінниця, за попередніми домовленостями із службовими особами ТОВ «КМГ Груп» (), організовано та забезпечено проведення неконкурентних закупівель з метою укладання прямих господарських договорів (на виготовлення та поставку ліжок армійських) із ТОВ «КМГ Груп» з завищення їх вартості.

Встановлено, що посадові особи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця (код за ) у силу своїх службових обов`язків, діючи з метою незаконного збагачення третіх осіб за рахунок коштів Державного бюджету України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання підписали із службовими особами ТОВ «КМГ Груп» (код за ) прями неконкурентний договір № 5478 від 16.03.2023 на закупівлю «Ліжок армійських 2-х ярусних згідно ТУ» в кількості 1400 шт. за договірною ціною, що є значно вищою за середньо ринкову, а саме за ціною 5700 грн. за 1 ліжко. Загальна сума договору становить 7 980 000 грн. без ПДВ.

15.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду ОСОБА_1 від 10.04.2025 проведено обшук квартири, яка використовується ОСОБА_4 , розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на праві власності належить останньому, за результатами якого виявлено та вилучено: мобільний телефон ОСОБА_4 марки Iphone 7, IMEI: НОМЕР_1 з абонентським номером sim карта НОМЕР_2 в кількості 1 шт.

Постановою від 16.04.2025 вказані документи, предмети та речі визнано речовими доказами у даному кримінальному проваджені.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Із ст. 98 КПК України вбачається, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Таким чином, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на документи, предмети та речі, які 15.04.2025 виявлено та вилучено під час проведення обшуку квартири, яка використовується ОСОБА_4 , розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на праві власності належить останньому.

Положеннями чинного Кримінального процесуального кодексу України прямо передбачено таку підставу накладення арешту на майно як збереження речових доказів.

Накладення арешту на вилучені речі, предмети та документи не призведе до зупинення або надмірного обмеження діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, детектив просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Детектив в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищезазначене майно являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на речі, які вилучені 15.04.2025, під час проведення обшуку квартири, яка використовується ОСОБА_4 , розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на праві власності належить останньому, оскільки вони мають значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління Бюро економічної безпеки у Вінницькій області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 15.04.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

Мобільний телефон ОСОБА_4 марки Iphone 7, IMEI: НОМЕР_1 з абонентським номером sim карта НОМЕР_2 в кількості 1 шт.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління Бюро економічної безпеки у Вінницькій області ОСОБА_3 .

Зобов`язати детектива повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя