Справа № 291/30/25
Провадження №1-кп/291/61/25
ВИРОК

І м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000002 від 01.01.2025 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця с. Білилівка, Ружинського району, Житомирської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий 15.08.2024 року Ружинським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 196 (сто дев`яносто шість) годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 15.08.2024 року засуджений вироком Ружинського районного суду Житомирської області за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт на строк 196 ( сто дев`яносто шість) годин.

21.10.2024 року Бердичівським районним сектором № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області прийнято до виконання вирок Ружинського районного суду Житомирської області від 15.08.2024 року відносно ОСОБА_2 .

Засудженому ОСОБА_2 26.11.2024 роз`яснено права та обов`язки пов`язанні з відбуванням покарання, порядок та умови відбування покарання, відповідальність за їх невиконання, а також ОСОБА_2 власноручно заповнив анкету, підписав підписку, надав письмове пояснення стосовно себе для складення оцінки ризику повторного правопорушення, заповнив повідомлення та отримав направлення, згідно якого він повинен був прибути 28.11.2024 року до Білилівського старостинського округу Ружинської селищної ради с.Білилівка для відбування призначеного покарання у вигляді 196 (сто дев`яносто шість) годин громадських робіт, а також останній був попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України.

Згідно розпорядження селищного голови № 172 від 27.11.2024 засудженого ОСОБА_2 прийнято для відпрацювання громадських робіт з 28.11.2024 року, визначено перелік об`єктів та складено графік відпрацювання громадських робіт. Проте, ОСОБА_2 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, до Білилівського старостинського округу Ружинської селищної ради с.Білилівка 28.11.2024 року не з`явився, не маючи на те поважних причин.

Не зважаючи на неодноразові попередження, ОСОБА_2 до відбування покарання у вигляді громадських робіт на строк 196 годин з 28.11.2024 року по 01.01.2025 року не приступив, не маючи на це вагомих причин.

Засуджений ОСОБА_2 будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, обов`язками засудженої особи, а також будучи неодноразово письмово попереджений про наслідки ухилення від відбування цього виду покарання, зокрема з можливістю бути притягнутим за такі дії до кримінальної відповідальності, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи необхідність відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді громадських робіт, при цьому маючи реальну можливість його відбувати, з метою ухилення від відбування покарання не з`являвся на відпрацювання громадських робіт, чим допустив систематичне невиконання покладених на нього обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, невихід на громадські роботи більше двох разів протягом місяця.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 14.01.2025 постановлено розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, суд, керуючись положеннями ч. 2 ст. 381 КПК України, розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Разом з цим, судом установлено, що на виконання вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані заява ОСОБА_2 від 10 січня 2025 року, складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні та матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Оцінивши сукупність зібраних під час дізнання доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведена подія кримінального правопорушення, місце, час, спосіб та наслідки його вчинення, а також форма вини та мотиви вчинення обвинуваченим кримінального проступку.

З огляду на наведене, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_2 в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу ОСОБА_2 , додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці, із застосуванням до нього покарання передбаченого санкцією даної статті.

В силу положень ч. 1 ст. 71 та п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, враховуючи, що ОСОБА_2 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, ураховуючи при цьому, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню - відсутні.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався і підстав для його застосування суд не вбачає

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 15.08.2024 та з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якими одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт, призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 20 (двадцять) днів обмеження волі.

Строк відбування покарання у виді обмеження волі ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду

провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1