КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря ОСОБА_4

в режимі відеоконференції ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

31 липня 2024 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 16 липня 2024 року.

З матеріалів скарги встановлено, що 16 липня 2024 року на офіційну адресу електронної пошти Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подала заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КК України, підписану ЕЦП. Листом прокурора другого відділу управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 19 липня 2024 року № 31/5/2-59098в их-24 повідомлено, що заяву направлено за територіальною юрисдикцією до Львівської обласної прокуратури

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні вищевказаної скарги, оскільки заява ОСОБА_5 відповідно до ст. 218 КПК України була скерована за належністю для організації розгляду в межах чинного законодавство до Львівської обласної прокуратури, про що також повідомлено автора звернення, а тому її скарга на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей за її заявою про кримінальне правопорушення є безпідставною.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року скасувати та задовольнити її скаргу від 25 липня 2024 року на бездіяльність прокурора, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення (заява від 16 липня 2024 року) до ЄДРДР.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення. Більш того, КПК не передбачає можливості пересилання прокурором заяви про вчинення кримінального правопорушення за територіальною ознакою, а містить імперативну вимогу щодо необхідності внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та встановлює такі строки, а саме не пізніше 24 годин з моменту отримання заяви.

Заслухавши суддю доповідача, ОСОБА_5 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, які надійшли в порядку ст. 422 КПК України, в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Питання щодо початку досудового розслідування врегульовано статтею 214 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298.

Крім цього, наказом Генерального прокурора України від 03 грудня 2012 року № 125 затверджено Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення (далі - Інструкція).

Згідно з Розділом 3 Інструкції заяви, повідомлення про вчиненні кримінальні правопорушення, за винятком усних заяв, прийнятих на особистому прийомі, реєструються у книзі вхідної кореспонденції відповідно до вимог Інструкції з діловодства в органах прокуратури та цієї Інструкції, з присвоєнням індексу «ЗП». Зареєстровані у книзі вхідної кореспонденції заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення негайно передаються керівнику органу прокуратури районного рівня або його заступнику, керівнику структурного підрозділу прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних або Генеральної прокуратури згідно із встановленим розподілом обов`язків для визначення порядку розгляду. Керівник органу прокуратури районного рівня або його заступник вчиняє одну з таких дій:

самостійно вносить відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами, повідомленнями, що надійшли до органу прокуратури або на підставі рапорту, складеного за результатами наглядової перевірки;

визначає у формі резолюції слідчого прокуратури або прокурора для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування або передачі з дотриманням правил підслідності наявних у нього матеріалів до органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 3.6 вказаної Інструкції, заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли на розгляд прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, керівниками підрозділів апаратів направляються для організації досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Пунктом 3.7 цієї ж Інструкції передбачено, що за заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, що не підслідні органам прокуратури, але надійшли на розгляд прокуратур обласного рівня чи Генеральної прокуратури України керівники структурних підрозділів апаратів організовують роботу щодо скерування їх відповідно до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня за територіальною юрисдикцією.

Так, з матеріалів скарги встановлено, що ОСОБА_5 звернулася до уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора з заявою про вчинення працівниками ГУНП у Львівській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КК України, в якій вона просила внести відповідні відомості до ЄРДР на підставі вказаної заява.

19 липня 2024 року прокурором другого відділу управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення в обласних прокуратурах ОСОБА_7 було скеровано за належністю заяву ОСОБА_5 до Львівської обласної прокуратури, про що було повідомлено заявника.

26 липня 2024 року ОСОБА_5 звернулася до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій вона просила зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора невідкладно зареєструвати її заяву від 16 липня 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КК України працівниками ГУНП у Львівській області в порядку ст. 214 КПК України, шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати їй витяг з ЄРДР.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 слідчий суддя, з посиланням на положення ст. 218 КПК України, обґрунтовано зазначив, що заява останньої була скерована за належністю для організації розгляду в межах чинного законодавства до Львівської обласної прокуратури.

При цьому, слідчий суддя доречно послався на п. 3.6 Інструкції «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення» (затвердженої наказом Генерального прокурора України від 03 грудня 2012 № 125), відповідно до якої, заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли на розгляд прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, керівниками підрозділів апаратів направляються для організації досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Оскільки заява ОСОБА_5 відповідно до ст. 218 КПК України скерована уповноваженими особами Офісу Генерального прокурора до Львівської обласної прокуратури, дії уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо направлення заяви за належністю до Львівської обласної прокуратури відповідають вимогам чинного законодавства, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги останньої.

Отже, подана ОСОБА_8 заява не була проігнорована і не залишена без відповідного реагування уповноваженими особами Офісу Генерального прокурора, а невідкладно передана з дотриманням правил підслідності до органу досудового розслідування, що спростовує доводи апелянта про бездіяльність службової особи Офісу Генерального прокурора по її заяві.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що всупереч вимогам ст. 214 КПК України відомості за її заявою не були внесені до ЄРДР уповноваженою особою Офісу Генерального прокурора - не заслуговують на увагу та суперечать вимогам ст. 218 КПК України, яка визначає територіальну підслідність досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку належне виконання уповноваженою особою Офісу Генерального прокурора вимог п. 3.6. Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення не є порушенням процесуальних прав заявника, оскільки не виключає внесення відомостей до ЄРДР за заявою останньої відповідно до положень ст. 214 КПК України уповноваженою особою відповідної прокуратури з дотриманням територіального принципу.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 . При цьому, слідчий суддя належним чином мотивував прийняте рішення, з чим повністю погоджується і колегія суддів, вважаючи ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_5 не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 16 липня 2024 року - без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3