н/п 1-кс/174/37/2025
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2025 року м. Вільногірськ

Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області

ОСОБА_1 , за участю: секретаря - ОСОБА_2 , скаржниці - ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення дізнавача,-

В С Т А Н О В И В:

12.02.2025 заявниця ОСОБА_3 , звернулася до суду зі скаргою на рішення дізнавача згідно з якою просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000004, винесену 28.01.2025, дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що остання здійснювала дізнання у межах кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 10.01.2025 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, вчиненого відносно неї. 28.01.2025 нею була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, копію якої вона отримала 06.02.2025, через АТ «Укрпошта» рекомендованим листом.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушеннями норм КК та КПК України, Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Так, 31.10.2024 їй через засоби поштового зв`язку надійшов анонімний лист з текстуально зазначеними погрозами фізичної розправи з нею, без зазначення його автора.

Зазначені погрози автора листа позбавити її життя (вбивство) вона вражає реальними і що вони можуть бути здійснені автором цих погроз за допомогою замовлення на її вбивство «морда буде залита кислотою, або поломане ноги, руки. Уже заплачено виконавцю». Автором зазначених погроз вона вважає ОСОБА_6 , з якою у неї склалися дуже неприязні стосунки. Оскільки службові особи ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області проігнорували її звернення до них від 23.12.2024, вона була вимушена звернутися до суду з відповідною скаргою.

Закриваючи кримінальне провадження, дізнавачем по-перше, не вдалося встановити автора вищевказаного анонімного листа з погрозами на її адресу, а по-друге, закриваючи кримінальне провадження дізнавач послалася на те, що за змістом анонімного листу не можливо вважати, що він містить склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.129 КК України, оскільки на думку дізнавача погрози не створюють об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст.129 КК України, оскільки не являються погрозами вбивства, а є лише погрозами спричинити їй тілесні ушкодження.

Додатково зазначає, що дізнавачем не проведені слідчі дії у вигляді призначення та проведення жодної експертизи в рамках даного провадження для встановлення причетних осіб, не зважаючи на її клопотання про проведення експертизи, в якому їй було відмовлено.

Скаржниця ОСОБА_3 , в судовому засіданні, скаргу підтримала, просила її задовольнити, з підстав зазначених в ній.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні просив скаргу задовольнити. Додатково зазначив, що відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 були внесені 10.01.2025, лише за ухвалою слідчого судді. Постанова про закриття кримінального провадження винесена вже 28.01.2025, тобто за такий короткий час не можливо провести належне дізнання, враховуючи наявність реальних погроз на адресу скаржниці. Жодних слідчих дій для встановлення причетних осіб не здійснено. Будь-які експертизи, для ідентифікації особи, яка могла б бути причетна до написання погрози не проведено.

Дізнавач СД ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, що відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши скаржницю та її захисника, дослідивши матеріали скарги та додані до неї матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000004, дійшла висновку, про задоволення скарги з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому необхідно враховувати, що основним складовим елементом будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Згідно зі ст.110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Виходячи з вимог ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однією із форм закінчення досудового розслідування, виходячи з вимог ч.1 ст.283 КПК України, є його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановлене сили.

Аналіз зазначених норм КПК в їх сукупності, дає підстави зробити висновок, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження повинне ґрунтуватися на всебічному та повному з`ясуванні всіх обставин справи, бути вмотивованим і в ньому повинно бути відображено, чому визнано, що подія, про яку повідомлялось заявником не мала місце чи що в ній відсутні ознаки складу злочину, а також наведені конкретні обставини, які виключають провадження по справі.

Відповідно до частини 1 статті 129 КК України, погроза вбивством має місце, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення за ч.1 ст.129 КК України, виражається у погрозі вчинити вбивство, доведенні до відома потерпілого наміру винної особи позбавити потерпілого життя. При цьому склад правопорушення в діях винного, який погрожує вбивством, буде лише у разі, якщо у особи, щодо якої була висловлена погроза позбавити її життя були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Погроза може бути висловлена усно, письмово, конкретними діями, по телефону, через телекомунікаційну мережу тощо, як безпосередньо потерпілому, так і шляхом доведення до потерпілого через інших осіб чи з використанням технічних засобів передавання інформації.

Погрозою застосування фізичного насильства, в тому числі і погрозою вбивством, слід вважати залякування особи застосування до неї такого насильства, в тому числі і залякування її вчинити вбивство. Погроза може полягати у висловлюваннях, жестах, демонстрації зброї або предметів, що можуть бути використані для нанесення тілесних ушкоджень, предметів, що імітують зброю, які потерпіла особа приймає за справжню зброю, чи в інших діях.

Суспільно-небезпечні наслідки кримінального правопорушення, передбаченого ст.129 КК України проявляються у вигляді шкоди на рівні порушень психічних і психологічних процесів адресата погрози (відчуття неспокою, тривога, стрес, депресія і т. д.). Наявність цих станів є підтвердженням того, що погроза сприйнята такою, яка могла бути приведена в дію.

Положеннями пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.05.2008 встановлено, що погроза застосування фізичного насильства, в тому числі погроза вбивством, повинна сприйматися потерпілою особою як реальна, тобто у неї має скластися враження, що погроза буде реалізована.

Тобто, ключовим є сприйняття та оцінка дій самим потерпілим, в даному випадку ОСОБА_3 .

Так, в судовому засіданні встановлено, що 23.12.2024 ОСОБА_3 , була подана заява до ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про скоєння кримінального правопорушення, яка 24.12.2024 була зареєстрована в журналі єдиного обліку № 5329.

Ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.01.2025, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР задоволено та зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення за її заявою до ЄРДР.

На підставі вказаної ухвали відкрите кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 10.01.2025, за фактом кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

Постановою від 10.01.2025 ОСОБА_3 , у даному кримінальному провадженні визнана потерпілою та допитана, про що складено протокол.

10.01.2025 дізнавачем було видане доручення працівникам СКП ВП №4 про проведення слідчих розшукових дій, були допитані двоє свідків.

13.01.2025, дізнавачем, в ході досудового розслідування, направлялась до АТ «УкрПошта» вимога в порядку ст.93 КПК України, про надання інформації з приводу листа, в якому містились погрози на адресу ОСОБА_3 , з метою встановлення особи відправника листа.

Відповідно до наданої відповіді, АТ «УкрПошта» повідомило, що вони не здійснюють ідентифікацію поштових відправлень за прізвищем/назвою юридичної особи, номером телефону та адресою користувачів поштових послуг, а проводить перевірку та надає інформацію/копії документів щодо пересилання поштових відправлень за наявності ШКІ (штрих кодового ідентифікатора) поштового відправлення, який зазначається у квитанції під час замовлення послуг поштового зв`язку.

Постановою від 16.01.2025, дізнавачем було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення авторознавчої експертизи, з тих підстав, що ствердження ОСОБА_3 , що автором листа є ОСОБА_6 ґрунтується на припущеннях та підтверджуючих доказів надано не було, це є недопустимим доказом у кримінальному провадженні, остання не має статусу у кримінальному провадженні, проведення експертизи відносно неї порушує її права і свободи людини.

28.01.2025 дізнавачем винесена постанова про закриття кримінального провадження, вмотивована тим, що за змістом анонімного листа не можливо вважати, що він містить склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.129 КК України, погрози не створюють об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст.129 КК України, оскільки не являються погрозами вбивства, а є лише погрозами спричинити їй тілесних ушкоджень.

В свою чергу, з дослідженого в судовому засіданні анонімного листа на адресу ОСОБА_3 , вбачаються реальні погрози життю і здоров`ю потерпілої, однак в межах дізнавання не проведено жодних слідчих дій для ідентифікації особи, яка б могла бути причетна до його написання. Як і не в повній мірі перевірено та встановлено осіб, які могли б бути причетні до його написання.

За таких обставин скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, так як оскаржувана постанова винесена передчасно, без повного та всебічного дослідження обставин, які мають суттєве значення, а тому вважаю, що в дізнавача СД були відсутні підстави для закриття кримінального провадження № 0000004 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, оскільки не вчинено всіх дій та не вичерпано всіх можливостей, передбачених КПК України, в отриманні доказів для повного розслідування даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення дізнавача - задовольнити.

Постанову дізнавача СД ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 28.01.2025 про закриття кримінального провадження № 0000004 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1