Провадження № 1-кп/750/759/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003060 від 16.09.2024, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.09.2024, близько 13:20, ОСОБА_7 , керуючи усупереч вимог підпункту «а» пункту 2.9 (водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), а також підпункту «а» пункту 2.1 (водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), у стані наркотичного сп`яніння автомобілем марки «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим, при чому, права керування транспортними засобами постановою Новозаводського районного суду від 21.12.2023, рухаючись проспектом Миру міста Чернігова в напрямку від перехрестя з вулицею Ремзаводська до прилеглої території для в`їзду до автозаправної станції «ОККО», розташованої за адресою: просп. Миру, 194/2, м. Чернігів, у порушення вимог пункту 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) та пункту 16.6 (повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч) з урахуванням визначення терміну «дати дорогу» пункту 1.10 (дати дорогу вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість) ПДР, здійснюючи поворот ліворуч на вказану прилеглу територію для в`їзду до автозаправної станції «ОККО» при зеленому сигналі основного світлофора на регульованому перехресті проспекту Миру та вулиці Рятувальників, не дав дорогу водію автомобіля марки «Mercedes-Benz E 220», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному йому напрямку прямо проспектом Миру в напрямку від перехрестя з вулицею Михалевича до перехрестя з вулицею Ремзаводська, у результаті чого допустив зіткнення зі вказаним транспортним засобом, унаслідок якого пасажир автомобіля марки «Mercedes-Benz E 220», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому шилоподібного відростка лівої ліктьової кістки без зміщення уламків, що згідно висновку експерта відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості.

17.12.2024 між обвинуваченим ОСОБА_7 і потерпілою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення відповідно до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

За змістом укладеної угоди потерпіла ОСОБА_4 і обвинувачений ОСОБА_7 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яка відшкодована обвинуваченим у повному обсязі, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Також сторонами угоди узгоджено міру покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Угодою передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій, про що свідчать їхні підписи.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і його захисник просили затвердити укладену з потерпілою угоду, призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, вказавши про засудження своїх дій і каяття з приводу вчиненого протиправного діяння.

Потерпіла та її представник просили затвердити укладену з обвинуваченим угоду про примирення, зазначивши що обвинуваченим повністю відшкодовано потерпілій заподіяну внаслідок ДТП шкоду, претензій до обвинуваченого з приводу вказаної ДТП потерпіла не має.

Прокурор просив відмовити в затвердженні угоди про примирення на підставі п. 2 ч. 7 ст. 274 КПК України, оскільки вона суперечить інтересам суспільства, зокрема, обвинувачений раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, однак керував транспортним засобом під час учинення кримінального правопорушення в стані наркотичного сп`яніння; узгоджена сторонами міра покарання, на думку прокурора, не відповідає характеру вчиненого правопорушення й фактично прирівнюється до вчинення правопорушення в тверезому стані.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, необхідному для ухвалення судового рішення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Міра покарання обвинуваченого, узгоджена угодою про примирення, визначена відповідно до вимог ст.ст. 50, 6567 КК України, сторони угоди дійшли згоди щодо можливості призначення ОСОБА_7 із застосуванням ст. 69 КК України більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, у виді штрафу та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Обвинувачений ОСОБА_7 погодився на призначення узгодженого покарання.

Суд вважає, що сторонами угоди про примирення при узгоджені виду й міри покарання правильно враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. Узгодження сторонами угоди більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, відповідає положенням ст. 69 КК України, за змістом якої за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Так, згідно з дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження судом установлено, що кримінальне правопорушення вчинено через необережність внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху обвинуваченим, який перебував у стані наркотичного сп`яніння, внаслідок чого потерпілій заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження; при цьому обвинуваченим безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення надано допомогу потерпілій, про що зазначено в обвинувальному акті. В свою чергу, потерпіла пробачила обвинуваченого, який відшкодував заподіяну їй шкоду, й в угоді про примирення погодилась на застосування обвинуваченому міри покарання у виді штрафу з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. В судовому засіданні встановлено обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно зі ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку; обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не перебуває на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра; він має сталі соціальні зв`язки, перебуваючи у шлюбі, в якому з дружиною виховують малолітнього сина; також він має на утриманні неповнолітню доньку від попереднього шлюбу, приймаючи участь в її вихованні та сплачуючи аліменти на її утримання. Таким чином, вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та надають можливість призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Надаючи оцінку твердженням прокурора, що умови угоди про примирення в цьому кримінальному провадженні не відповідають інтересам суспільства, суд звертає увагу на наступне. Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , вчинено ним 15.09.2024 як водієм, що перебував у стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_7 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема згідно з постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.12.2023 за порушення вимог п. 2.5 ПДР, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння; та згідно з постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.09.2023 за порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР, як керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння. Факт притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності у 2020 році не має правового значення відповідно до ст. 39 КУпАП. Конституційний Суд України у своєму рішенні № 15-рп/2004 від 02.11.2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного». Отже, на думку суду, зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням особи винного, узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ст. 69 КК України, застосування якої не виключається щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, відповідає вимогам закону про кримінальну відповідальність щодо призначення покарання та принципу справедливості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

Арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.09.2024 на автомобіль марки «Audi» модель «A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки «Mercedes» модель «Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , слід скасувати.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались, цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 13928 грн 25 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 17.12.2024, укладену між обвинуваченим ОСОБА_7 і потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.09.2024 на автомобіль марки «Audi» модель «A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки «Mercedes» модель «Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 13928 (тринадцять тисяч дев`ятсот двадцять вісім) грн 25 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:

-автомобіль марки «Audi» модель «A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити в розпорядженні власника ОСОБА_10 ;

-автомобіль марки «Mercedes» модель «Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_11 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, та з урахуванням обмежень, визначених ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1