Справа № 747/663/24
Провадження № 1-кп/747/17/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Талалаївка кримінальне провадження № 0000120 від 18 листопада 2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, українця, громадянина України, раніше не судимого в силу ст 89 КК України

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2024 року близько 09-ї год ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 , в ході конфлікту із співмешканкою ОСОБА_5 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно наніс ОСОБА_5 два удари долонею правої руки по обличчю, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забійної рани слизової верхньої губи та синця верхньої губи, які згідно висновку судово-медичного експерта № 327 від 22.11.2024 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто скоїв кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі і суду показав, що дійсно він 16 листопада 2024 року зранку наніс своїй співмешканці два удари долонею в обличчя під час сварки, про причини сварки не зміг суду пояснити. У скоєному щиро розкаюється, запевнив суд, що більше подібне не повториться.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні у відповідності до п.6 ч.1 ст 56 КПК України відмовилась давати покази, дана відмова прийнята судом, оскільки це процесуальне право потерпілих відмовитись давати покази.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив кримінальне правопорушення саме при викладених обставинах, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, долучених прокурором в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження за згодою обвинуваченого, та у відповідності до ст. 88 КПК України визнаних допустимими за погодженням сторін.

Суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 125 КК України.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_3 раніше не судимий в силу ст 89 КК України, свою вину у скоєному визнав повністю, матеріальні збитки потерпілій не завдані. Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах з врахуванням визначення членів сім`ї, встановленому в ст 3 КПК України, згідно якої до членів сім`ї відносяться особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. По місцю проживання обвинувачений характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Тому, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та враховуючи обставини справи, вважає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, що дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати, судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ст 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1