Справа № 740/6875/24
Провадження № 1-кп/740/167/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ніжині кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000750 від 22.10.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Галиця, Ніжинського району, Чернігівської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IХ введено військовий стан на всій території України, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема, востанне указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.08.2024 № 3891-IХ воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

ОСОБА_3 , 13.09.2024 близько 10 год 00 хв більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилось за можливе, перебуваючи на подвір`ї свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрав з під лавки, що знаходиться у його подвір`ї, випадково залишений мобільний телефон «Samsung Galaxy A13» 4/64 GB, вартістю 3510 грн, що належить ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_3 , отримавши реальну змогу розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, залишив вказаний телефон собі для власного користування, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду в загальному розмірі 3510 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у судовому засіданні вину у вчиненні злочину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, правову кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини справи не оспорював та показав, що 11.09.2024 у нього в гостях був ОСОБА_5 13.09.2024 близько 10-ї години у себе на подвір`ї знайшов телефон, зрозумів, що він належить ОСОБА_5 . Вийняв з телефону його сім-картку і вставив свою, а також встановив графічний ключ. Потерпілий за телефоном до нього не звертався, а він також йому не повідомив про знахідку, вирішив залишити його у своєму користуванні. У подальшому телефон був вилучений у нього працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється, жалкує про вчинене, просив суворо не карати, зробив для себе відповідні висновки.

Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заяви від 21.11.2024, в якій останній, зокрема зазначив, що матеріальний збиток нанесений крадіжкою відшкодований у повному обсязі, шляхом повернення мобільного телефону, просив судовий розгляд проводити без його участі, з будь яким рішенням по даному кримінальному провадженню згоден.

Учасники судового провадження не заперечували проти проведення судового засідання без участі потерпілого.

За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст.325 КПК України, суд визнав можливим за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд без вказаної особи.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, а також процесуальних рішень прийнятих в ході досудового розслідування.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, а інкриміноване обвинуваченому діяння доведене у повному обсязі.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані правильно за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.67 КК України, відсутні.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує його вік, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують та обставини, відсутність що обтяжують призначення покарання, відсутність негативних характеристик за місцем проживання, а також те, що обвинувачений з урахуванням положень ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, в силу ст.89 КК України не судимий, критичне засудження ним власних дій та поведінки в судовому засіданні, правдиві показання про обставини вчинення злочину, та вважає за необхідне призначити основне покарання обвинуваченому у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу винного та фактичні обставини справи, досудову доповідь органу пробації в частині щодо можливості виправлення обвинуваченого за умови застосування соціально-виховних заходів та інтенсивного нагляду з боку органу пробації, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , без ізоляції від суспільства та приймає рішення про застосування ст.75 КК України і звільнення його від відбування покарання з випробуванням, із встановлення іспитового строку у максимальному терміні, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненими кримінальним правопорушеннями та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання.

Також, суд покладає на ОСОБА_3 обов`язки, відповідно до вимог ч.1,3 ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.10.2024 підлягає скасуванню, та питання про долю речових доказів, підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) грн. 85 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.10.2024 - скасувати.

Речові докази, після набрання вироку законної сили: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А13» чорного кольору ІМЕ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_5 , сім-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером абонента НОМЕР_3 - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1