ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/67/25 Справа № 711/456/25 Категорія: ст.ст.176,183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2025 року про часткове задоволення клопотання старшого слідчого ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Губник Гайсинського району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України,-

в с т а н о в и в :

Старший слідчий ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої проркуратури у сфері оорони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000084, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2025 року клопотання старшого слідчого ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 - задоволено частково.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строків досудового розслідування, тобто до 26 лютого 2025 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211 960 грн., у разі внесення якої ОСОБА_7 буде звільнено з-під варти.

Продовжуючи строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри, обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися і продовжують існувати та недостатність даних про наявність обставин для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання зазначеним ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, або застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн.

В обгрунтування апеляційних вимог вказує на те, що ухвала слідчого судді не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи; прийнята з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону та норм європейського права, вважаючи, що слідчий суддя дійшов до безпідставного висновку щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Так, зазначені ризики, відповідно до вимог ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, на думку апелянта, не існують, оскільки ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, матеріальна шкода не завдана, злочин, в якому він підозрюється, не спрямований проти життя та здоров`я, а пред`явлена підозра не обгрунтована та не підтверджена доказами.

Крім того, ризик того, що підозрюваний може впливати на свідка ОСОБА_10 , у цьому кримінальному провадженні, відсутній, оскільки він вже надавав органам досудового розслідування покази та мається аудіо-відео контроль особи, тому його показання та фіксація жодним чином хід досудового розслідування змінити не можуть.

Також звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_7 в порядку ст.207-208 КПК України не затримувався та добровільно прибув до суду для обрання запобіжного заходу.

Апелянт вважає, що стороною обвинувачення жодним чином не обгрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам, тим більше, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини, на думку захисника, відсутні.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, ????обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

З наданих суду матеріалів вбачається, що у провадженні відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000084, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України.

26 листопада 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 лиситопада 2024 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 січня 2025 року із можливістю внесення застави в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

20 січня 2025 року постановою в.о. керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_11 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000084 від 26 лютого 2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 26 лютого 2025 року.

Як вбачається з матеріалів, клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, подальше тримання під вартою останнього є виправданим та наведено обставини, які вказують на перешкоджання завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, зазначених в ч.3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також доведення прокурором того, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились, враховуючи неможливість їх запобігання застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в той час коли продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить проведення процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов аргументованого висновку про наявність достатніх підстав згідно вимог ст.199 КПК України для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Отже, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 належним чином мотивовані та підтверджуються наданими матеріалами. В клопотанні зазначені законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

В апеляційній скарзі не зазначено переконливих доказів про зменшення або відсутність ризиків, вказаних в клопотанні та встановлених слідчим суддею.

Твердження сторони захисту про неврахування судом певних обставин щодо підозрюваного є необгрунтованими, оскільки вказані обставини самі по собі не свідчать про безпідставність продовження даного виду запобіжного заходу та відповідним доводам було надано ґрунтовний аналіз слідчим суддею.

Щодо позиції сторони захисту про необґрунтований розмір застави, визначений ОСОБА_7 , то колегія суддів також не може із нею погодитися.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини неодноразово висловлювалася думка про те, що розмір застави повинен встановлюватися головною мірою з урахуванням особи підсудного, належної йому власності, його стосунків з поручителями, іншими словами - з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (Неймайстер проти Австрії, рішення від 27.06.1968 р.; Гафа проти Мальти, рішення від 22.05.2018).

При цьому, 13 січня 2022 року Європейський Суд ухвалив рішення в справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), у якому зазначив, що застава має на меті, передусім, забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

На даному етапі досудового розслідування, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про те, що розмір застави 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде співмірним та пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження. Визначений слідчим суддею розмір застави здатен досягти цієї мети та зможе запобігти підтвердженим ризикам та об`єктивно встановленим у кримінальному провадженні даним щодо кримінально караної діяльності ОСОБА_7 .

Запропонований захисником розмір застави не буде дієвим та не зможе утримати підозрюваного від непроцесуальної поведінки, не забезпечить належне дотримання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків у разі звільнення, оскільки втрата цієї суми не буде суттєвою для нього.

Доводи сторони захисту про непомірний розмір застави для підозрюваного колегія суддів вважає необґрунтованими належним чином.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2025 року про часткове задоволення клопотання старшого слідчого ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4