Провадження № 1-кп/442/113/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальні провадження, внесені за №0001061 від 16.10.2024 та №0001275 від 23.12.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов`янськ, Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом та адвокатом не є, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.01.2025,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.1 ст 263 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий, діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними указом від 14.03.2022 №133/2022), який неодноразово продовжувався, 16.10.2024 орієнтовно о 15.00 год., проходячи неподалік житлового будинку АДРЕСА_3 , побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка йшла тримаючи в руках полімерний пакет і пластикову ємність об`ємом 5 л з водою, після чого запропонував їй свою допомогу і під час цього побачив у кишені куртки, яка знаходилась у полімерному пакеті, гаманець та паспорт громадянки України та в цей час у нього виник умисел на повторне, таємне, в умовах воєнного стану, викрадення вказаного майна потерпілої.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , почав допомагати їй нести полімерну сумку та скориставшись тим, що вона не спостерігає за його діями, та переконавшись в тому, що не буде викритий іншими сторонніми особами, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, викрав із кишені куртки потерпілої ОСОБА_6 шкіряний гаманець чорного кольору вартістю 177 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 4300 гривень та паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , виданий на ім?я ОСОБА_6 .

У подальшому, утримуючи при собі викрадене, ОСОБА_3 заховав гаманець із паспортом у кишеню штанів, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 4477 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно (крадіжка), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Окрім цього, 16 жовтня 2024 орієнтовно о 15 год 00 хв ОСОБА_3 , покинувши місце скоєння вказаного кримінального правопорушення, перевіривши вміст викраденого, виявив паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім?я ОСОБА_6 , та у цей час у ОСОБА_3 виник умисел направлений на таємне заволодіння паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім?я ОСОБА_6 , та усвідомлюючи те, що це є важливим особистим документом, шляхом крадіжки заволодів вказаним паспортом з метою подальшого його використання.

Реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на викрадення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім?я ОСОБА_6 , не вчинив жодних дій щодо його повернення власнику, а направився до свого місця проживання, де у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 викрав паспорт громадянина України, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України.

Крім цього, 21 жовтня 2024 року орієнтовно о 18 год 30 хв ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , під час розпивання алкогольних напоїв разом із потерпілим ОСОБА_7 , знаходячись у вітальній кімнаті квартири, побачив на поличці серванту грошові кошти, банківську картку та наручний чоловічий годинник, та в цей час у нього виник умисел на таємне, повторне, в умовах воєнного стану, викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи у вітальній кімнаті квартири АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що приміщення кімнати покинув потерпілий ОСОБА_7 , переконавшись в тому, що його дії не будуть помічені сторонніми особами та потерпілим, підійшов до серванта у кімнаті, де із його полиці умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти в сумі 3700 гривень, металевий чоловічий годинник марки «Uk collection» вартістю 400 гривень та банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 .

В подальшому ОСОБА_3 утримуючи в руках викрадене, покинув місце події та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 4100 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майна (крадіжка), повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Окрім цього, 21 жовтня 2024 року орієнтовно о 19 год 00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у вітальній кімнаті квартири АДРЕСА_4 , крім викрадених грошових коштів у сумі 3700 гривень та металевого наручного чоловічого годинника марки «Uk collection» вартістю 400 гривень, які перебували на полиці серванту, також умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, викрав банківську карту № НОМЕР_2 , емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк», яка відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п.1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 ІІІ від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-Ш від 7 грудня 2000 року, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414 та примітки до ст.357 Кримінального кодексу України є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, де в подальшому у нього виник прямий умисел, направлений на її привласнення з корисливих мотивів.

У подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел на привласнення офіційного документу, з метою власного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переконавшись в тому, що він не буде викритий іншими сторонніми особами, умисно привласнив банківську картку № НОМЕР_2 , емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк», яка відкрита на ім?я ОСОБА_7 , яка є різновидом офіційного документу, містить обов?язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу для подальшого заволодіння за допомогою вказаної картки грошовими коштами потерпілого, що зберігались на його банківському рахунку.

Таким чином, ОСОБА_3 привласнив з корисливих мотивів банківську картку, яка є офіційним документом, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

Крім цього, 26 жовтня 2024 року о 12 год 17 хв ОСОБА_3 , зайшов у під?їзд №1 будинку АДРЕСА_5 , де ліворуч від входу побачив гірський велосипед марки «TREK» чорного кольору, який належить ОСОБА_8 , та в цей час у нього виник умисел на таємне, повторне, в умовах воєнного стану, викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи у під?їзді №1 будинку АДРЕСА_5 та переконавшись, що за його діями не спостерігають та він не буде викритий іншими сторонніми особами, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав гірський велосипед марки «TREK», чорного кольору, моделі «3 SERIES» вартістю 8112 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 викотив вказаний велосипед із під?їзду на вулицю, сів на нього та поїхав на вулицю Спортивна, де в закинутій будівлі його заховав з метою подальшої реалізації, тобто розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 8112 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно (крадіжка), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням день і час, перебуваючи в лісовому масиві парку ім.Б.Хмельницького, поблизу ресторану «Черемшина», розташованому на вул.Трускавецькій, 118 в м.Дрогобичі Львівської області, побачив предмет зеленого кольору, який у подальшому підняв та, оглянувши його, виявив у ньому конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме: споряджений корпусом осколкової наступальної ручної гранати типу М67, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для виробництва вибуху; та запал типу М213, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний до виробництва вибуху. У конструкційному поєднанні корпус гранати М67 із запалом типу M213 є осколковою наступальною ручною гранатою M67 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придачна для виробництва вибуху.

Після чого, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи мотив, спрямований на незаконне поводження із вогнепальною зброєю та бойовими припасами, діючи всупереч вимогам постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-XII, якою затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об?єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України (далі - Перелік), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 (зі змінами, внесеними наказами МВС України від 13 квітня 1999 року №292 та від 07 серпня 2013 року №749) (далі - Інструкція), без передбаченого законом дозволу, вирішив вказаний бойовий припас придбати шляхом привласнення знахідки.

В подальшому, ОСОБА_3 про придбану ним гранату М67, уповноважену службову особу правоохоронного органу не повідомив, добровільно органу влади її не здав, а умисно, всупереч вказаних у Переліку та Інструкції вимог, незаконно, без передбаченого законом дозволу, переніс за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконного її зберігав до моменту проведення працівниками поліції обшуку за вказаною адресою 13.11.2024, під час якого вказаний бойовий припас було вилучено.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав, носив та зберігав бойові припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за вищезазначені кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

У частині 4 статті 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за крадіжку, вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана із проникненням до приміщення.

У частині 1 ст.357 КК України передбачено кримінальну відповідальність за викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, а також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.

Частина 3 ст.357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.

Частина 1 ст.263 КК України - носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Позиція сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальних актах, що були складені слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_9 та затверджений прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , а також складений слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_9 та затверджений прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 .

З огляду на обвинувальні акти прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений вчинив таємні викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднаного в умовах воєнного станутобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України; вчинив незаконне заволодіння, шляхом викрадення паспорта, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України, вчинив викрадення банківських карток, які є офіційним документом, з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, а також незаконно придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, прокурор в судовому засіданні просить суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

В судових дебатах прокурор зазначив, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень просить врахувати пом`якшуючі обставини, визначені у ст.66 КК України, а саме: щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування потерпілим завданої шкоди. Також просить врахувати обтяжуючу обставину, передбачену ст.67 КК України - рецидив злочинів. А також просить врахувати вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.01.2025, до остаточного покарання визначити ОСОБА_3 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Позиція потерпілого.

Потерпілі подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, з приводу призначення покарання покладаються на думку суду.

Позиція сторони захисту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Щиросердно розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив проти призначеного покарання, запропонованого прокурором.

Межі судового розгляду кримінального провадження.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються особи останнього.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.1 ст.263 КК України.

Висновки суду.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті вказаних кримінальних правопорушень та відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання, передбаченою ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком (ч.1 ст.357 КК України), нетяжким злочином (ч.3 ст.357 КК України), тяжкими (ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України) злочинами, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини їх вчинення, особу винуватого, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після їх вчинення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. А тому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, аналізуючи особу винуватого як в загально - соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.1 ст.263 КК України у виді обмеження та позбавлення волі, що є необхідним для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів у майбутньому.

Поряд з цим, при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.01.2025.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в інших злочинах, вчинених ним до постановлення попереднього вироку, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю, або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, а тому ОСОБА_3 слід призначити покарання із врахування вищевказаного вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.01.2025.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України до процесуальних витрат у кримінальному провадженні віднесені, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів.

За змістом статті 15 Закону України «Про судову експертизу», частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні

№ СЕ-19/114-24/28083-ВТ витрати на проведення експертизи становлять 3979,50 грн.

За таких обставин суд, ухвалюючи вирок у кримінальному провадженні, вирішує стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення вищевказаної експертизи.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 під час судового розгляду у вигляді у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Враховуючи обраний судом вид покарання, достатність підстав вважати, що ОСОБА_3 з огляду на його попередні судимості, може ухилятися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін, оскільки відсутні підстави вважати, що інший (менш суворий) запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч.5 ст.194 КПК України, зокрема прибуття за кожним викликом до суду та його належну поведінку.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357,ч.3 ст.357, ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України та призначити йому за:

- ч.1 ст.357 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі;

- ч.3 ст.357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

- ч.1 ст.263 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- ч.4 ст.185 КК України - 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.01.2025 більш суворим покаранням за даним вироком, призначити ОСОБА_3 до відбуття остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 19.11.2024.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі 3979,50 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень 50 коп.)

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.11.2024 у справі №442/9281//24, провадження №1-кс/442/1707/2024 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.11.2024 у справі №442/9414/24, провадження №1-кс/442/1843/2024 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.11.2024 у справі №442/9414/24, провадження №1-кс/442/1843/2024 - скасувати.

Речові докази:

- компакт диску «Му MEDIA» формату DVD-R, круглої форми, розміром 4,7 Gb, 120 min, який надано 21.10.2024 начальником СВГ ВП Дрогобицького РВП ГУ ГП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_10 з відеозаписом з приміщення поліцейської станці на вул. Симоненка, 24 м. Стебнику Львівської області - залишити при матеріалах кримінального провадження,

- компакт диску «Му MEDIA» формату DVD-R, круглої форми, розміром 4,7 Gb, 120 min, який надано 21.10.2024 директором Стебницької гімназії №11 імені Тараса Зозулі Дрогобицької міської ради Львівської області ОСОБА_11 з відеозаписом з приміщення Стебницької гімназії №11 імені Тараса Зозулі Дрогобицької міської ради Львівської області що на вул.Куліша,3 в м. Стебнику Львівської області - залишити при матеріалах кримінального провадження,

- компакт диск, без маркування який надано 21.10.2024 керуючим магазином «Рукавичка», що в м.Стебнику на вул. Михайла Грушевського, 8 з відеозаписом з приміщення з магазином «Рукавичка», - залишити при матеріалах кримінального провадження,

- компакт диск формату DVD-R, круглої форми, який надано 28.10.2024 директором ПТ «Ломбард «КРЕДИТ-ЕКСПРЕС» Пашковська Н.І. і Компанія», із наявною інформацією відеозапису знятою з вказаного ломбарду, що знаходиться за адресою: м.Стебник, вул.Грушевського, 6, Львівської області, - залишити при матеріалах кримінального провадження,

- велосипед марки "TREK" моделі "3 SERIES" чорного кольору, з серійним номером 1039u02010 ТВI-0406, - залишити потерпілій ОСОБА_8 ,

- компакт диск формату DVD-R, круглої форми, розміром, який надано 09.11.2024 ОСОБА_12 , власником квартири АДРЕСА_6 , - залишити при матеріалах кримінального провадження,

- наручний годинник марки «UK collection» з металевим браслетом срібного кольору, - повернути ОСОБА_7 ,

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на її ім?я ОСОБА_6 в зеленій обкладинці з поміщеними картками платника податків на ім?я ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , шкіряний гаманець чорного кольору всередині кишеньки якого є надпис вишитий нитками червоного кольору «Гонтар» та універсальної карти банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , - залишити у потерпілої ОСОБА_6 ,

- аркуш фіолетового кольору з надписами «календариком на 2018 р.», запрошення на виборчу дільницю, два конверти від банківських карток, - залишити при матеріалах кримінального провадження,

- металевий предмет овальної форми зеленого кольору з маркуванням «GRENADE, HAND, FRAG, DELAY, M67 COMP В DAZ21C022-014» ззовні схожий на корпус гранати іноземного виробництва М67, та металевий предмет з маркуванням «FUZE M213 NAME20M 039- 004», схожий на підривач до гранати іноземного виробництва М213 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1