Справа № 441/2773/24 1-кп/441/86/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку у залі суду в м. Городок Львівської області кримінальне провадження № 0000022 від 10.01.2024, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суховоля, Львівського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме: 13.11.2024 Пустомитівським районним судом, Львівської області за ч.4 ст.408 КК до 5 років позбавлення волі,

за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 08.01.2024 у період часу з 20 години 43 хвилин по 21 годину 35 хвилин, перебуваючи у неприязних відносинах з односельчанином ОСОБА_6 , маючи умисел на знищення або пошкодження майна шляхом підпалу, знаходячись біля вхідних воріт будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, використовуючи заздалегідь заготовлену пластикову пляшку ємністю 2 л із запальною сумішшю, облив нею вхідні ворота вищевказаного будинку, після чого дістав із кишені своєї куртки запальничку та намагався здійснити підпал запальної суміші, однак загоряння не відбулось, після чого ОСОБА_4 дістав з кишені своєї куртки пачку з-під сигарет, відірвав їх верхню частину, та підпаливши припідніс впритул до вищевказаних воріт, проте загоряння не відбулось.

В подальшому ОСОБА_4 виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, проте здійснити підпал воріт не зміг з причин, які не залежали від його волі, попрямував до будинку місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де взяв три куска твердої глини та камінь, після чого, повернувшись до будинку в АДРЕСА_1 , за допомогою каменю і кусків твердої глини пошкодив фасад вказаного будинку та розбив заднє вікно автомобіля марки «Ауді» моделі «А6» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_7 . Після вчиненого ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194 КК України, тобто закінчений замах на умисне знищення або пошкодження майна, вчинене шляхом підпалу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході підготовчого судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

Під час підготовчого судового засідання 11.04.2025 прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону та обвинуваченим ОСОБА_4 , діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про визнання винуватості.

Потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в порядку ч.4 ст. 469 КПК України надано прокурору заяви щодо надання згоди на укладення угоди. Крім цього, ними надано заяви про відсутність у них претензій до обвинуваченого, та відсутність цивільних позовів за спричинену їм шкоду обвинуваченим. Просили проводити судовий розгляд у їх відсутності та не заперечують проти затвердження угоди судом.

Відповідно до змісту угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, з врахуванням покарання, визначеного вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.11.2024 та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.72 КК України, в строк покарання, остаточно визначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати ОСОБА_4 частково відбуте покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.11.2024, строк відбуття покарання рахувати з часу фактичного затримання, відповідно до ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 12.01.2024 з 12.01.2024.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, а також вимогам ч.2 ст. 15 ,ч.2 ст. 194 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті та обставинам справи.

Вивчивши документи кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_4 цілком зрозумілі його права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.

Після наданих роз`яснень обвинувачений та його захисник не заперечили проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час розгляду справи суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим і прокурором та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, з врахуванням покарання, визначеного вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.11.2024 та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.72 КК України, в строк покарання, остаточно визначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати ОСОБА_4 частково відбуте покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.11.2024, строк відбуття покарання рахувати з часу фактичного затримання, відповідно до ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 12.01.2024 з 12.01.2024.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 09 квітня 2025 року між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , та на підставі заяв про згоду на укладення угоди потерпілих - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, з врахуванням покарання, визначеного вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.11.2024 - визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.72 КК України, в строк покарання, остаточно визначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати ОСОБА_4 частково відбуте покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.11.2024, строк відбуття покарання рахувати з часу фактичного затримання, відповідно до ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 12.01.2024 з 12.01.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 5969 грн. 25 коп. ( п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 25 коп. за проведені експертизи.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області 19.01.2024 на речові докази у кримінальному провадженні № 0000022 від 09.01.2024.

Речові докази, що передано на зберігання в камеру речових доказів ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області:

- куртка темно зеленого кольору, штани спортивні темно зеленого кольору, одну пару взуття чорно-сірого кольору виробника «ТЕХ», кепку зеленого кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_4 як власнику;

- камінь світло коричневого кольору упакований в спец пакет №INZ2006761, та зразок паливно мастильної рідини, яку відібрано у пластикову ємність 1 л., та упаковано у спецпакет №WAR 1537298 знищити, як такі, що не являють собою цінності.

Речові докази, а саме:

1. змиви з зовнішньої та внутрішньої частини металевих воріт, які упаковано в паперовий конверт; обгорілий фрагмент паперу, який упаковано в паперовий конверт; пластикову ємність 2 л. із залишками невідомої рідини, яку упаковано в паперовий конверт; камінь світло-коричневого кольору неправильної форми, який упаковано в паперовий конверт, які 10.01.2024 визнано речовими доказами та передано на зберігання в камеру речових доказів ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області знищити як такі, що не являють собою цінності;

2. відеозаписи з камер відеоспостереження, що розташовані на приватному будинку по АДРЕСА_1 , за 08.01.2024, які записано на DVD-R диск, об`ємом 4,7 GB, відеозапис з камери відеоспостереження, що розташована на приватному будинку по АДРЕСА_2 , за 08.01.2024, які записано на DVD-R диск, об`ємом 4,7 GB, та відеозаписи з камер відеоспостереження, що розташовані на зовнішній території та у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ФОП « ОСОБА_9 », що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , за 08.01.2024, які записано на CD-RW диск, об`ємом 700 МВ, визнати і прилучити в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000022 від 10.01.2024 та відеозаписи з камер відеоспостереження, що розташовані на приватному будинку по АДРЕСА_1 , за 08.01.2024, які записано на DVD-R диск, об?ємом 4,7 GB, відеозапис з камери відеоспостереження, що розташована на приватному будинку по АДРЕСА_2 , за 08.01.2024, які записано на DVD-R диск, об`ємом 4,7 GB, та відеозаписи з камер відеоспостереження, що розташовані на зовнішній території та у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ФОП « ОСОБА_9 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за 08.01.2024, які записано на CD-RW диск, об`ємом 700 МВ, які 12.01.2024 визнано речовими доказами - зберігати при матеріалах кримінального провадження, всього на 3 дисках.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцяти денного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1