Справа № 466/9900/24
Провадження № 1-кп/466/400/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові об`єднані матеріали клопотань про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, із неповною вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, щодо якого 30.07.2024 ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.07.2024 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 394 КК України

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 01 вересня 2023 року, приблизно о 10:40 год, перебуваючи на зупинці громадського транспорту що за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 195 (поряд «Амбулаторії сімейної медицини №1»), маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, придбав (знайшов) на асфальті полімерний згорток із таблетками білого кольору у кількості 5 штук всередині. Усвідомлюючи по зовнішньому вигляді, що це наркотичний засіб - метадон, залишив його при собі з метою власного вживання, без мети збуту, таким чином незаконно придбав (знайшов) та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, в яких, згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №CЕ-19/114-23/17125-НЗПРАП від 10.10.2023 виявлено метадон, що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою метадону 0,0716 грам. ОСОБА_6 01.09.2023, приблизно об 11:06 год, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Хмельницького, 195, був зупинений працівниками УПП у Львівській області ДПП, які здійснювали відпрацювання Шевченківського району м. Львова, та, в ході встановлення анкетних даних та проведенні поверхневої перевірки, повідомив про те, що зберігає при собі полімерний згорток із таблетками білого кольору у кількості 5 штук всередині, який він 01.09.2023, у період часу з 12:04 год 12:10 год, добровільно видав працівникам поліції та повідомив, що придбав та зберігав такий при собі для власного споживання без мети збуту, чим порушив вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, придбав сім скляних ампул із прозорою безбарвною рідиною з написами «Tramal 100 mg …». Усвідомлюючи по зовнішньому вигляді, що це наркотичні засоби - трамадол, залишив їх при собі з метою власного вживання, без мети збуту, таким чином незаконно придбав (знайшов) та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, в яких, згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №CЕ-19/114-23/21764-НЗПРАП від 28.11.2023 виявлено трамадол, що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою трамадолу 0,70 грам. ОСОБА_6 29.10.2023, приблизно о 02:40 год, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Хмельницького, 135, був зупинений працівниками УПП у Львівській області ДПП, які здійснювали відпрацювання Шевченківського району м. Львова, та, в ході встановлення анкетних даних та проведенні поверхневої перевірки, повідомив про те, що зберігає при собі сім скляних ампул із прозорою безбарвною рідиною з написами «Tramal 100 mg …», які він 29.10.2023, у період часу з 03:45 год 03:51 год, добровільно видав працівникам поліції та повідомив, що придбав та зберігав такі при собі для власного споживання без мети збуту, чим порушив вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309 КК України.

Згідно висновків судово-психіатричного експерта №1292 та №1274 від 23.09.2024, ОСОБА_6 в період інкримінованих йому дій страждав у формі органічного шизофреноподібного розладу, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у спеціальний лікувальний заклад із звичайним наглядом, з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, відповідно до ст. 92 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Судовий розгляд даних клопотань проводити без участі ОСОБА_6 .

Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 не заперечили щодо задоволення клопотань прокурора.

Дослідивши докази, подані під час судового розгляду, оцінючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані суду докази, перевіривши доводи сторін, суд доходить висновку, що клопотання слідчого, затверджене прокуром, про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним супільно небезпечних діянь, підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №1292 та №1274 від 30.01.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає психічним розладом органічним шизофреноподібним розладом та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В період інкримінованих йому дій, ОСОБА_6 також страждав психічним розладом органічним шизофреноподібним розладом та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_6 потребує застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру поміщення у спеціалізований лікувальний заклад із звичайним наглядом з метою його обов`язкового лікування та запобігання вчиненню ним суспільно-небезпечних діянь.

Враховуючи докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК ) - висновку судово-медичної експертизи.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_7 , примусових заходів медичного характеру, може спричинити серйозну загрозу спричинення безпосередньо неминучої шкоди цій особі або іншим особам.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи наведене вище, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.1 ст.309 КК України, у стані неосудності, та на даний час страждає психічним розладом, не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, а отже є неосудним.

Враховуючи висновок судово-психіатричного експерта №1292 та №1274 від 23 вересня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_6 за своїм психічним станом страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, суд приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення. До ОСОБА_6 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Керуючись ст. ст. 100, 512-513, 516 КПК України, ст.92-94 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 задоволити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1