ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 699/1305/22
провадження № 1-кп/691/160/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

04 квітня 2025 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із Звенигородським районним судом Черкаської області), обвинуваченого ОСОБА_6 (участь в судовому засіданні дистанційно з ДУ "Черкаський слідчий ізолятор"), обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, клопотання прокурора, в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Городищенського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , якому 23.10.2023 ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 18 лютого 2025 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Станом на 04 квітня 2025 року судове провадження на підставі зазначеного обвинувального акта судом не завершено.

04.04.2025 в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів, підтримавши подане в суд 03.04.2025 клопотання про продовження запобіжного заходу, мотивувавши це тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів у період іспитового строку. Строк дії попередньої ухвали суду про продовження строку тримання під вартою закінчується, але не зменшились і продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Судовий розгляд кримінального провадження триває. Вважає, що для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт. Та, зважаючи на особливості події кримінального правопорушення та об`єкти суспільних відносин, на які вони посягають, вважає за необхідне не визначати обвинуваченому заставу, оскільки такий захід не відповідає меті його застосування в даному випадку і не забезпечить гарантування належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні, з огляду на особливості життєдіяльності обвинуваченого, ступень суспільної небезпечності, які несуть у собі злочинні діяння обвинуваченого ОСОБА_6 , є тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 кожен окремо, у судовому засіданні при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не заперечували проти його задоволення.

Інші присутні учасники провадження покладались на розсуд суду.

Суд, вислухавши думки учасників провадження, дійшов такого висновку.

У відповідності до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 ЦПК України.

При вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд керується положеннями ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод за змістом яких, обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, та враховує, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до вимог частини 3 статті 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою закінчується 19.04.2025 року.

Відповідно до частини 1, пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно частин 3, 5 статті 199 КПК України, якими суд керується в силу вимог частини 2 статті 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених у ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого ухилитися від суду, продовжувати вчиняти інші кримінальне правопорушення.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (справа "Ілійков проти Болгарії" (Ilijkov v. Bulgaria, Заява №33977/96, від 26 липня 2001 року).

Так, запобіжний захід продовжується з метою попередження ризиків та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, прокурор чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Обвинувачений ОСОБА_6 є раніше засудженим вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області 25.01.2023 за ч. 4 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Та, в період іспитового строку 17.05.2023 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст.185 КК України, 31.08.2023 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України. Також ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України, яке скоїв за даними обвинувального акту 06.08.2022 року.

Суд враховує вимоги статтей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Рішенням ЄСПЛ "Клоот проти Бельгії" визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Як вбачається із матеріалів провадження, ухвалами суду дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 неодноразово було продовжено, оскільки судовий розгляд кримінального провадження по суті ще незавершений, а ризики, які існували та стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились.

Суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

Враховуючи вищевказане та те, що обставини які існували на момент обрання запобіжного заходу обвинуваченому не відпали, враховуючи думку прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, оцінивши суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 , зважаючи на те, що кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, є ризики, що обвинувачений буде ухилятися від суду. Суд вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованим судом під час обрання (продовження) обвинуваченому запобіжного заходу і які на даний час не зникли. Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого його тримання під вартою суду не надано, тому суд вбачає за доцільне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави. Суд вважає, що утримання обвинуваченого під вартою буде сприяти забезпеченню виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні у розумні строки.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 367, 369, 372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі "Черкаський слідчий ізолятор", строком на шістдесят днів по 03.06.2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її постановлення до Черкаського апеляційного суду, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - у той же строк з моменту її отримання.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції, як і не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження, та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_6 .

Суддя ОСОБА_1