Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/396/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2025 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , обвинувачених та їх захисників адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, об`єднаного кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.199, ч.1 ст.209, ч.2 ст.307 КК України, а також ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.199 та ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 обвинувачується у виготовленні, зберіганні з метою збуту, а також збуті підробленої національної валюти України у виді банкнот, вчинених повторно, за попередньою змовою, групою осіб; в легалізації (відмиваннї) майна, одержаного злочинним шляхом; а також у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2025 року було продовжено строк тримання ОСОБА_6 під вартою до 25 квітня 2025 року, з альтернативою внесення застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складав 60560 грн (згідно ухвали Арцизького районного суду Одеської області від 03 червня 2024 року).

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого обвинувач послався на тяжкість вмінених діянь, обставини їх вчинення, а також наявними ризиками переховування від суду, незаконного впливу на свідків та перешкоджання судовому розгляду іншим чином.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, заперечення сторони захисту, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документ, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, санкція яких передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Можлива причетність обвинуваченого до вчинення вмінених йому діянь була перевірена слідчими суддями під час первинного застосування запобіжного заходу, а також в даному засіданні судом.

Незважаючи на заяву обвинуваченого про наявність хронічних захворювань, а також можливість подальшого офіційного працевлаштування, оцінюючи доводи прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку ОСОБА_6 та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, суд з цим погоджується, виходячи із того, що ОСОБА_6 обвинувачується у повторному вчиненні тяжких злочинів, усвідомлює суворість можливо призначеного йому покарання, раніше перебував в одному із кримінальних проваджень під дією більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, після чого щодо нього було здійснено досудові розслідування в інших кримінальних провадженнях, наслідком судового розгляду одного із яких було ухвалення обвинувального вироку Тарутинським районним судом Одеської області від 11 квітня 2023 року (за ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України).

Зазначене, на думку суду, обґрунтовує ризики можливого переховування обвинуваченого від суду та продовження злочинної діяльності, ймовірність настання яких із спливом часу не зменшилася.

Обвинувачений дійсно має ряд захворювань, проте, в умовах слідчого ізолятору ув`язненим особам забезпечується необхідна медична допомога відповідно до законодавства про охорону здоров`я, зокрема, положеннями наказу МЮ України №460/5 від 18 березня 2013 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу МЮ України та МОЗ України №239/5/104 від 10 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» встановлено, що керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

За встановлених обставин, враховуючи те, що ОСОБА_6 в умовах перебування під вартою в слідчому ізоляторі не позбавлений права на отримання кваліфікованої медичної допомоги, зазначена захисником обставина про незадовільний стан здоров`я не може слугувати достатньою підставою для висновку про необхідність застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Крім того, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин вмінених йому злочинів, суд вважає за необхідне залишити без змін розмір застави, визначений попередніми ухвалами суду.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193,333,369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк застосування стосовно обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.199, ч.1 ст.209 та ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк до 13 червня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченими ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України - у розмірі, визначеному ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 03 червня 2024 року, а саме, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складав 60560 грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу, після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченогонаступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та контактні номери мобільного телефонного зв`язку; утримуватись від спілкування із свідками в даному провадженні на строк до 15 червня 2025 року включно.

В разі внесення застави виконання ухвали покласти на начальника територіального органу поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Суддя ОСОБА_1