ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/123/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

17 січня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_1 , під час перевірки апеляційної скарги ОСОБА_2 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26 грудня 2024 року, на предмет її відповідності вимогам ст.396 КПК України,

ВСТАНОВИВ

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

На вказану ухвалу слідчого судді ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу.

Проте апеляційне провадження за вказаною скаргою не може бути відкрито, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Вимоги до змісту апеляційної скарги встановлені ст. 396 КПК. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначаються: 1) найменування суду апеляційної інстанції; 2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; 4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтованість із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; 5) клопотання особи, яка подає скаргу, про дослідження доказів; 6) перелік матеріалів, які додаються.

Відтак, реалізація права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді здійснюється в передбаченому КПК порядку, в тому числі з дотриманням вимог щодо змісту апеляційної скарги та передбачуваності у КПК можливості її оскаржувати.

Посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає апеляційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для його зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.

Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення

Проте, подана ОСОБА_2 апеляційна скарга не містить жодного слова обґрунтування незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного ним судового рішення. Скарга також не містить жодних вимог щодо цього рішення.

Відсутність обґрунтувань незаконності судового рішення і узгоджених із повноваженнями апеляційного суду вимог скарги щодо такого рішення зумовлює неможливість ухвалення за результатами її розгляду будь-яких рішень.

Відсутність в апеляційній скарзі обґрунтування незаконності чи необґрунтованості ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26 грудня 2024 року позбавляє можливості апеляційний суд прийняти апеляційну скаргу до провадження та призначити її до розгляду.

Норми КПК унеможливлюють залишення без руху для усунення недоліків подану у порядку ст.422 КПК апеляційну скаргу без додержання передбачених ст.396 КПК вимог. Положення ч.ч.1, 2, п.1 ч.3 ст.399 КПК не можуть бути застосовані до таких апеляційних скарг.

Водночас викладене не виключає можливості повернення таких апеляційних скарг із передбачених п.п.2, 3, 4 ч.3 ст.399 КПК підстав.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа №521/12324/18, провадження №51-5817кмо21) та від 18 листопада 2019 року (справа №686/24639/17, провадження №51-5496кмо18).

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає поверненню як така, що не відповідає вимогам ст.396 КПК.

Згідно з ч.7 ст.399 КПК, повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_2 права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження, а у разі пропуску такого строку, то із подачею відповідного клопотання про його поновлення.

Керуючись ст.ст.398, 399 КПК України суд

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26 грудня 2024 року повернути апелянту.

Копію ухвали разом із апеляційною скаргою надіслати ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1