Справа № 541/1090/25
Провадження № 1-кс/541/257/2025
У Х В А Л А

19 березня 2025 року м. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 16.03.2025 до ЄРДР за № 0000058 клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та просив накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпоряджання та користування на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке будо вилучене 16.03.2025 в ході огляду місця події.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Власник майна, сповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Вивчивши клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні сектору дізнання Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 16.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2025 близько 15:00 год. працівниками СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області на автодорозі по вул. Харківка в м. Миргород Полтавської області зупинений автомобіль марки «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час перевірки пред`явив працівникам поліції посвідчення водія, яке має ознаки підробки.

Реагуючи на вищезазначене повідомлення, 16.03.2025 по вул. Харківка в м. Миргород Полтавської області поблизу магазину «Чайка» вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке запаковано до сейф-пакету Національної поліції України CRI 1221218, на якому нанесено роз`яснювальний текст, підписи понятих та учасників слідчої дії.

Постановою дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 16.03.2025 вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів даного кримінального провадження.

Також 16.03.2025 було допитано працівників СРПП ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в якості свідків, які повідомили, що при перевірці посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 01.02.2025 виданого територіальним сервісним центром №8041 на ОСОБА_4 , через базу даних ІПНП встановлено, що такого посвідчення водія в базі не існує, і при детальному огляді посвідчення, встановлено, що відкриті категорії В та С1, прописані раніше, аніж видавалося посвідчення водія, а саме 01.02.2024.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду майно, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Як зазначено прокурором, дане посвідчення водія серії НОМЕР_1 має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, зокрема судової техніко-криміналістичної експертизи документів, так як право відчуження та розпоряджання вказаним майном може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 6 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що є ознаки вчинення кримінального правопорушення та вилучене 16.03.2025 під час огляду місця події посвідчення водія може нести у собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, відповідає критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України та було визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів та проведення відповідних слідчих дій та експертиз, вважаю за необхідне клопотання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000058 задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпоряджання та використання на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке було вилучене 16.03.2025 в ході огляду місця події, та зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000058 від 16.03.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1