Справа № 202/773/25
Провадження № 1-кс/202/586/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000044 від 20 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України клопотання старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2010, 2016, 2022 року народження, працюючому водієм ТОВ «ЕКО ВДМ», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 20 січня 2025 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним вантажним автомобілем «Renault Magnum» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_8 , у складі спеціалізованого напівпричепу «ART 200», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_9 , здійснював рух в темний час доби, по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю автодороги М-30 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине», що проходить по території Кам`янського району Дніпропетровської області з боку м. Дніпро в напрямку м. П`ятихатки, проїжджа частина якого має по одній смузі для руху в кожному напрямку.

У вищевказаний час, тобто 20 січня 2025 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, по проїзній частині автодороги М-30 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине», що проходить по території Кам`янського району Дніпропетровської області з боку м. Дніпро в напрямку м. П`ятихатки, рухався велосипедист ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ході руху водій ОСОБА_5 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху та маючи можливість об`єктивно виявити велосипедиста ОСОБА_10 , який рухався в попутному напрямку по смузі його руху, завчасно не вжив усіх можливих дій для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого 20 січня 2025 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, в районі будинку № 41 по вул. Центральній у с. Саївка Кам`янського району Дніпропетровської області, здійснив наїзд передньою частиною вантажного автомобіля «Renault Magnum» реєстраційний номер НОМЕР_1 у складі спеціалізованого напівпричепу «ART 200», реєстраційний номер НОМЕР_3 на задню частину трьохколісного велосипеду, під керуванням ОСОБА_10 , після чого покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями водій автомобіля вантажного автомобіля «Renault Magnum» реєстраційний номер НОМЕР_1 у складі спеціалізованого напівпричепу «ART 200», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 2.10 (а), 12.3 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.10. (а).: У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

п. 12.3.: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.».

Порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм

ОСОБА_5 , знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої велосипедист, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди.

21 січня 2025 року о 00 годині 15 хвилин ОСОБА_5 , затримано у порядку ст. 208 КПК України та поміщено до ІТТ №1 ГУНП в Дніпропетровській області.

21 січня 2025 року в порядку ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання. Вказують на наявність обґрунтованої підозри відносно підозрюваного та ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому просили застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Підозрюваний в судовому засіданні пред`явлену підозру визнав, не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підтримала позицію свого підзахисного, просила врахувати, що підозрюваний визнає свою провину, має стійкі соціальні зв`язки, у зв`язку з чим вважала можливим обрати більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, у скоєнні якого йому повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протоколом огляду трупа ОСОБА_10 , протоколом огляду транспортних засобів, речовими доказами вилученими під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, допитами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та іншими матеріали кримінального провадження у своїй сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, у скоєнні якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 , відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до переконання, що підозрюваний ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання вини підозрюваного, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Крім того, суд враховує також процесуальну поведінку підозрюваного, який одразу після ДТП залишив місце пригоди.

Крім того, слідчий суддя вважає наявним ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, про існування якого свідчить те, що на даний час не всі свідки допитані та не встановлені інші особи, тобто свідки яким можуть бути відомі обставини та відомості вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а тому може вчинити спроби незаконного впливу на них для зміни показів з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає недоведеним.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри пред`явленої йому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України; дані про його особу: вік, стан його здоров`я, наявність соціальних зв`язків.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає меті кримінального провадження, застосовується у зв`язку із встановленням наявності ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, є необхідним та єдиним достатнім для попередження існуючих ризиків, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно п.2 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також обставини та наслідки кримінального правопорушення у виді смерті потерпілого, слідчий суддя вважає за необхідне на даному етапі досудового розслідування не визначати підозрюваному розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 21 березня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання з 00-15 години 21 січня 2025 року.

Ухвала слідчого судді діє до 00-15 години 21 березня 2025 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно ч.4 ст. 183 КПК України альтернативний вид запобіжного заходу у виді застави не визначати.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передати для виконання до ГУ НП в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1