Справа № 1-12/11
Провадження № 1-в/191/499/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна.

У клопотанні зазначено, що постановою слідчого Синельниківської міжрайонної прокуратури від 04.02.2003 року в ході досудового розслідування було накладено арешт на майно підсудного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (карна справа № 15029003) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

25.11.2011 року Синельниківським міжрайонним судом Дніпропетровської області одночасно з ухваленням судового вироку, яким закінчився судовий розгляд, вирішено питання про скасування арешту майна ОСОБА_5 (т.4 а.с. 62). У резолютивній частині вказаного вироку зазначено «скасувати накладений арешт на майно ОСОБА_5 » (том 4 а.с.62).

Однак, відповідно до звернення від 16.11.2023 року до КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради щодо отримання інформації про реєстрацію права власності на нерухоме майно, було встановлено, що за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , майно перебуває під арештом по теперішній час згідно з Постановою слідчого Синельниківської міжрайонної прокуратури від 04.02.2003 року відносно ОСОБА_5 . Такі обставини наразі унеможливлюють процедуру приватизації житла та обтяження у вигляді арешту майна створює перешкоди у здійсненні права володіння користування та розпорядження майном.

В судовому засіданні ОСОБА_5 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити. Просив клопотання розглядати без участі адвоката. Також додав, що у вищезазначеній квартирі зареєстрований з 16.09.1996 року, є користувачем даного майна.

Адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, якою просив клопотання розглядати у його відсутність та задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.

Згідно із пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Ця правова норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України 2012 року, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Отже, у питанні скасування арешту майна у справі № 1-12/11 потрібно керуватися правилами КПК України 1960 року.

Порядок щодо скасування арешту на майно було передбачено таким чином на підставі постанови слідчого в порядку частини шостої 126 КПК України 1960 року, або судом під час попереднього судового засідання в порядку статті 253 КПК України 1960 року, під час ухвалення вироку в порядку статті 324 КПК України 1960 року, або судом в порядку виконання вироку в порядку статей 409, 411 КПК України 1960 року.

Згідно зі статтею 126 КПК України 1960 року забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б це майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Згідно із пунктами 7 та 8 частини першої статті 324 КПК України 1960 року, постановляючи вирок, суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, і чи підлягають відшкодуванню збитки, заподіяні потерпілому, а також кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на його стаціонарне лікування, якщо цивільний позов не був заявлений; що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Відповідно до частини першої статті 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

У порядку, передбаченому статтею 411 КПК України 1960 року, суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку, зокрема щодо виконання вироку у частині цивільного позову чи конфіскації майна.

Відповідно до п.6 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1735/0/4-12 від 26.11.2012 року «Про деякі питання застосування розділу Х1 «Перехідних положень», у судовому провадженні, яке здійснюється відповідно до КПУ 1960 року, при надходженні від учасників процесу клопотань, зокрема щодо зміни або скасування запобіжного заходу, арешту майна чи відсторонення від посади, суд має керуватися положеннями КПК України 1960 року.

Оскільки арешт на майно накладено у порядку КПК України у редакції 1960 року, то і при розгляді клопотання про його скасування мають застосовуватися положення КПК України у редакції 1960 року.

Тобто, зняття арешту має здійснювати суд, який постановив вирок у цій справі, в порядку визначеному КПК України 1960 року.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що постановою ст.слідчого Синельниківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 від 04.02.2003 року був накладений арешт на квартиру і майно яке знаходиться в ній, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та яка належить ОСОБА_7 .

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2012 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст.366 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_7 від призначеного покарання звільнений, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; за ч.2 ст.364 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських і організаційно-розпорядчих функцій, на підставі ст.69 КК України, засуджений від обов`язкового додаткового покарання у вигляді штрафу звільнений.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік і на нього покладені певні обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.02.2012 року вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2011 року було змінено відносно ОСОБА_7 . Виключено з вироку посилання суду на ст.69 КК України при призначенні обов`язкового додаткового покарання у вигляді штрафу за ст.364 ч.2 КК України, а також вказівку суду про обов`язкове додаткове покарання у вигляді штрафу.

На підставі ст.69 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від додаткового покарання у вигляді позбавлення права займати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських і організаційно-розпорядчих функцій.

На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Відповідно до ст. 126 КПК України 1960 року, накладення арешту на майно скасовується, якщо в застосуванні цього заходу відпала необхідність.

При виконанні вироку відповідно до вимог ст.411 КПК України 1960 року, суд має право вирішувати питання про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки вирок Синельниківського міськрайонного суду від 25.11.2011 року набрав законної сили 02.02.2012 році на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області і при його ухвалені не було вирішено питання щодо скасування арешту майна, а саме накладеного на квартиру і майно яке знаходиться в ній, за адресою: АДРЕСА_1 , судовий розгляд справи завершено, суд вважає, що відпала потреба в застосуванні заходу забезпечення у вигляді арешту, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.125, 126, 324, 409, 411 КПК України 1960 року, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою ст.слідчого Синельниківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 від 04.02.2023 року на квартиру і майно яке знаходиться в ній, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Суддя ОСОБА_1