Справа № 489/1/25
Провадження № 1-кс/489/37/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

03 січня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0001553 від 30.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про арешт майна,

встановила:

СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Так, 30.12.2024 до ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 про те, що 30.12.2024 близько 11:30 год ОСОБА_4 , перебуваючи біля другого під`їзду будинку №38 по вул. 12 Поздовжня в м. Миколаєві, у зв`язку з виконанням ОСОБА_3 своїх службових обов`язків, спричинив останньому тілесні ушкодження.

03.01.2024 (дата поштового штемпеля 31.12.2024) до слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, вилученого під час затримання ОСОБА_4 , а саме: куртки синього кольору з написом «The Porgers», аерозольного балончика «Терен-4М», з метою забезпечення їх схоронності в якості речового доказу.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (ч. 5 ст. 171 КПК України).

Однак клопотання про арешт майна складено з порушенням вимог ст. 171 КПК України.

Так, з матеріалів, доданих до клопотання, встановлено, що подія завдання працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень відбулася 30.12.2024. Протокол огляду місця події (згідно з яким вилучено аерозольний балончик «Терен-4М») та протокол затримання підозрюваного (згідно з яким вилучено куртку синього кольору з написом «The Porgers») датовані також 30.12.2024. Відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 внесено 30.12.2024.

Проте, клопотання про арешт майна датовано 23.12.2024, що не узгоджується з усіма доданими до нього матеріалами.

Крім того, докази визнання вилученого майна речовим доказом, а також підстави і мету, обґрунтування необхідності арешту майна надано лише щодо аерозольного балончика «Терен-4М».

Щодо куртки синього кольору з написом «The Porgers» не надано доказів визнання її речовим доказом у кримінальному провадженні №0001553, а також у клопотанні не наведено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту такого майна.

Наведене вище свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Наведене є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення виявлених недоліків.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0001553 від 30.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про арешт майна - повернути прокурору та встановити строк у сімдесят дві години для усунення виявлених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1