Справа № 504/4841/24
Номер провадження 1-кс/504/428/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора у кримінальному провадженні Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду матеріалів справи №504/4841/24 (провадження №1-кп/504/747/24),

встановив:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001028, внесеному до ЄРДР 24.06.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Комінтернівського районного суду Одеської області визначено склад суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_5 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.11.2024 року призначено підготовче судове засідання на 25.11.2024 року.

25.11.2024 року під час підготовчого судового засідання прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 заявлено відвід судді ОСОБА_5 з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

В обґрунтування наданої заяви прокурор у кримінальному провадженні Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 зазначив, що на розгляді Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001028 від 24.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Головуючим по вказаній справі визначено суддю Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_5 . Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.11.2024 року призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні на 25.11.2024 року.

Прокурор вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що в органах поліції на різних посадах ОСОБА_4 працює з 2015 року та наказом ГУНП в Одеській області №1527 о/с від 12.09.2022 року капітана поліції ОСОБА_4 призначено на посаду начальника сектору превенції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області.

Також, в заяві про відвід судді прокурор зазначив, що сторона обвинувачення вважає, що за рахунок займаної посади, тривалості перебування в органах поліції та реалізації своїх повноважень, ОСОБА_4 має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади та правоохоронними органами, що викликає сумнів у здійсненні правосуддя відносно нього Комінтернівським районним судом Одеської області.

11.12.2024 року в судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 обґрунтував клопотання про відвід судді та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 залишив вирішення питання про відвід судді на розсуд суду.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та день проведення судового засідання, 11.12.2024 року адвокат ОСОБА_6 звернувся на електронну адресу суду з заявою про розгляд заяви про відвід судді за його відсутності.

Неявка у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді учасників такого розгляду не перешкоджає вирішенню питання про відвід по суті.

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_5 участі у судовому засіданні не приймав.

Дослідивши доводи заяви про відвід судді ОСОБА_5 , вислухавши думку учасників судового процесу, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК України згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється".

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Згідно ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4 ) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Так, ЄСПЛ у справі «Хаушильд проти Данії» зазначив, що суддя вважається неупередженим, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому, враховується думка сторін, однак вирішальним є результат об`єктивної перевірки. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Крім того, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з матеріалів справи заявлений відвід не містить належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, тобто суддею не виявлено обставин, які викликають сумнів в упередженості судді ОСОБА_5 та зводиться лише до того, що справа розглядається в Комінтернівському районному суді Одеської області, проте суд вважає, що заява про відвід судді повинна бути задоволена з наступних підстав.

Право сторін на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено, як порушення права особи на справедливий суд.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 року визначають та встановлюють стандарти етичної поведінки суддів. Так, у статті 2 визначено, що суддя підлягає відводу у випадку, зокрема, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи викладене, з метою недопущення виникнення в учасників судового провадження сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_5 при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001028, внесеному до ЄРДР 24.06.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, виходячи із положень п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_5 , а справу передати для повторного автоматизованого розподілу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.35,75,80-82 КПК України, суд,

постановив:

Заяву прокурора у кримінальному провадженні Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінальному провадженні №0001028, внесеному до ЄРДР 24.06.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України задовольнити.

Матеріали справи №504/4841/24 (провадження №1-кс/504/747/24) передати до апарату Комінтернівського районного суду Одеської області для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст.35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1