Провадження № 1-кс/643/2645/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2024 року Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду погоджене прокурором клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження за №70004086 від 27.12.2024р. за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №70004086 від 27.12.2024р. за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.12.2024 до ЧЧ Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення з ІНФОРМАЦІЯ_1 про умисне невиконання рішення суду, що мало місце 16.12.2024 о 10:20 ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . (ЖЄО №42051 від 26.12.2024)

26.12.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за фактом якого зазначено, що згідно даних АСВП на примусовому виконанні в ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває виконавче провадження № 76000126 по виконанню виконавчого листа №643/11086/21 виданого 25.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 про усунення перешкоди у користуванні ОСОБА_5 квартирою АДРЕСА_2 , шляхом виселення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 із належної ОСОБА_5 квартири на праві власності.

Стаття 382 КК України «Невиконання судового рішення». 1. Умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Відповідно до Статті 1 цього закону «Органи та особи, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»: 1. Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Встановлено що виконавче провадження №76000126 на даний час знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказана документація, що стосується вчинення даного кримінального правопорушення, має важливе значення для доказування у вищевказаному кримінальному провадженні, та в подальшому буде також використовуватися як доказ у даному кримінальному провадженні, оскільки відповідає відповідним положенням ст. ст. 98, 99 КПК України.

Враховуючи той факт, що для подальшого розслідування необхідно отримати всі зазначені вище дані та це не можливо зробити в інший спосіб, окрім як за допомогою тимчасового доступу до речей та документів, для подальшого встановлення причетних осіб до скоєння даного злочину та підтвердження або спростування фактів, тож необхідно отримати доступ до вищевказаної інформації, що знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , з можливістю вилучення копії матеріалів виконавчого провадження №76000126.

Слідчий в судове засідання не з`явився, разом з клопотанням надав заяву про розгляд без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчий на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України, просить розглядати вищевказане клопотання без повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса якого: АДРЕСА_3 , оскільки існує реальна загроза зміни або знищення документів, тому з метою унеможливлення завчасного знищення або переховування речей та документів, існує необхідність проведення розгляду клопотання слідчим суддею без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи.

Оскільки слідчим доведено, що існує реальна загроза зміни або знищення документів, представник ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса якого: АДРЕСА_3 , про час та місце розгляду клопотання слідчого не повідомлявся.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (стаття 8 цього Кодексу).

Як встановлено частиною першою статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За змістом ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Частиною 7 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Слідчий суддя вважає, що відповідно до вимог ст. ст. 160, 163 КПК України стороною обвинувачення доведено, що вказана у клопотанні інформація щодо матеріалів виконавчого провадження №76000126, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин з можливістю використання їх як доказів у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №70004086 від 27.12.2024р. за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Отже, з урахуванням положень ст. 2; п. 6, п. 9, п. 10 ч. 1 ст. 7 КПК України, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення, відповідно ч. 3 ст.132; п. 5 ч. 2 ст.160; п. 2 ч. 5, ч. 6 ст.163 КПК України, доведено, що потреба досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора, значення речей і документів для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 107, 159, 163, 164, 165, 166, 372, 376 ч. 2 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати слідчому СВ Харківського РУП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 дозвіл на здійснення тимчасового доступу до речей і документів, з можливістю вилучення копій матеріалів виконавчого провадження №76000126 що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 юридична адреса якого: АДРЕСА_3 .

Строк дії ухвали один місяць з дня постановлення.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1