Справа № 539/1653/25
Провадження № 1-кп/539/191/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000534 від 27.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшов від прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000534 від 27.11.2023 року.

04.04.2025 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Суд в підготовчому судовому засіданні поставив на обговорення питання щодо направлення кримінального провадження до Полтавського апеляційного суду для ініціювання подання щодо визначення Касаційним кримінальним судом Верховного Суду питання про направлення кримінального провадження на розгляд за підсудністю за місцем вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор, який бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції,вважає, що кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст. 407 КК України є продовжуваним і в даному випадку є завершуваним з моменту затримання обвинуваченого, саме у м.Лубни Полтавської області, тому кримінальне провадження підсудне Лубенському міськрайонному суду Полтавської області, заперечив щодо направлення даного кримінального провадження до Полтавського апеляційного суду для ініціювання подання щодо визначення Касаційним кримінальним судом Верховного Суду питання про направлення кримінального провадження на розгляд за підсудністю.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні поклалися на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, та дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Зі змісту поданого прокурором обвинувального акту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , 16.06.2023 самовільно залишив місце несення служби, а саме: залишив розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебував поза межами військової частини до моменту свого затримання.

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану.

Виходячи зі змісту диспозиції ч. 5 ст. 407 КК України об`єктивна сторона містить два склади злочину: 1) самовільне залишення військової частини або місця служби; 2) нез`явлення вчасно без поважних причин на службу. При цьому умисел спрямований саме на самовільне залишення або нез`явлення військовослужбовця до певного місця дислокації військової частини, а з`явлення особи до управління поліції, військової комендатури, військового комісаріату, військової прокуратури, тощо, не охоплюється умислом, спрямованим на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України. Таким чином, злочинний результат у вигляді відсутності військовослужбовця настає саме за місцем дислокації військової частини або несення служби.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, під час розгляду справи № 752/4349/23 за обвинуваченням особи у вчиненні кримінального правопорушення за ч.5 ст.407 КК України, у судовому рішенні від 26.04.2023 року, визначаючи підсудність справи, дійшла висновку, що на противагу кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1, ч.2, ч.3 ст.407 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, не є продовжуваним, і є закінченим з моменту самовільного залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем саме в умовах воєнного стану. Таким чином, місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є місце розташування військової частини або місця служби.

Аналогічну позицію стосовно місця вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, наведено і Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду у постановах від 02.12.2024 у справі № 295/16798/24 та від 22.05.2023 у справі № 185/4197/23.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000534 від 27.11.2023 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, підсудний саме Чернігівському районному суду Чернігівської області.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що у будь-якому разі тягне за собою скасування судового рішення.

Враховуючи те, що відповідно до ст. ст. 32, 34 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції, то обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000534 від 27.11.2023 рокупідлягає направленню до Полтавського апеляційного суду для ініціювання подання щодо визначення Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду питання про направлення кримінального провадження на розгляд за підсудністю.

Водночас, у випадку встановлення не підсудності кримінального провадження, із врахуванням того, що суд направляє обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні для визначення підсудності, суд не вправі розглядати клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ч.6 ст.199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор вправі не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті. З огляду на зазначене із клопотанням про продовження запобіжного заходупрокурор може звернутися до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 314, 615 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Направити до Полтавського апеляційного суду обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 від 27.11.2023 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України для визначення територіальної підсудності та вирішення питання щодо внесення подання до Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 від 27.11.2023 року року, з Лубенського міськрайонного суду Полтавської області до іншого суду, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Копію цієї ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1