Справа № 931/96/25
Провадження № 1-в/931/5/25
У Х В А Л А
24 березня 2025 року селище Локачі
Локачинський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання ОСОБА_4 про звільнення від покарання,
До Локачинського районного суду Волинської області звернувся ОСОБА_4 із клопотанням про приведення вироку у відповідність до законодавства України.
У клопотанні зазначив, що він засуджений вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 02.04.2021 року до 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 01.10.2024 року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць 14 (чотирнадцять) днів. Відповідно до положення ст. 51 КУпАП (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024), особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
У зв`язку з наведеним, ОСОБА_4 на підставі ч.2, ч.3 ст.74 КК України, просить привести вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 02.04.2021 року у відповідність до законодавства України та звільнити його від умовного покарання.
Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання та звільнення засудженого, у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинене ним діяння.
ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. У клопотанні просив його розгляд проводити за його відсутності.
Представник ДУ «Маневицька виправна колонія (№42)» у судове засідання не з`явився, хочу був належним чином повідомлений про розгляд клопотання. Будь яких клопотань, заяв від нього не надходило.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду (ч.5 ст.539 КПК України).
Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є засудженим вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 02.04.2021 року за ч.3 ст. 185, на підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.
Відповідно до вищезазначеного обвинувального вироку суду розмір викраденого засудженим майна внаслідок вчинення кримінального правопорушення становить 1350 грн (а.с. 3-5).
Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 01.10.2024 року на підставі ст. 81 КК України ОСОБА_4 звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць 14 (чотирнадцять) днів (а.с. 2).
Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року (далі - Закон України № 3886-ІХ), до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП; якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Тобто крадіжка майна, вартість якого не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з 09.08.2024 не є кримінальним правопорушенням.
Згідно з п. 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України сума податкової соціальної пільги встановлена в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.
Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01.01.2020 року (на час вчинення правопорушення) становить 2102 грн, в зв`язку з чим відповідальність за дії ОСОБА_4 на суму 1350 грн, на час розгляду подання передбачена ст. 51 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 року, справа № 278/1566/21, зроблено правовий висновок, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.
З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Враховуючи наведене вище, оскільки відповідно до вироку Іваничівського районного суду Волинської області від 02.04.2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, яким завдано майнову шкоду в розмірі 1350 грн, що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку, враховуючи Закон України № 3886-ІХ, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного судом покарання.
При цьому суд саме звільняє засудженого від призначеного судом покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки такі дії у випадку декриміналізації діяння, за яке особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 5, 74 КК України, суд
Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.
На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 02.04.2021 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1