Справа № 441/579/24 1-кп/441/63/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2025 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео-конференцзв"язку в залі суду у м. Городок Львівської області об`єднані кримінальні провадження: обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 02.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 та від 07.03.2024 № 0000097, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно непрацюючого, не одруженого, утриманців немає, раніше судимого: 03.12.2024 Сихівським районним судом м. Львова за ч.1 ст.309 КК на один рік обмеження волі, за ч.4 ст.186 із застосуванням ст.69 КК України на п`ять (5) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначено покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч.ч.1, 4 ст.70 КК України ОСОБА_3 визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання визначеного вказаним вироком суду більш суворим покаранням, призначеним вироком Франківського районного суду м. Львова від 01.08.2024 у виді позбавлення волі строком 5 років 3 місяці,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжений, 18.01.2024 близько 20 години 20 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення в умовах воєнного стану чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись в приміщенні торгового залу магазину «Рукавичка», розташованого в м. Городок, вул. Перемишльська, 16 а Львівського району Львівської області, що належить ТзОВ ТВК «Львівхолод» переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгової вітрини філе сьомги ТМ «Традиція» 130 грам, 4 шт. вартістю по 159 грн. 92 коп. кожна, всього на загальну суму 639 грн. 68 коп., з викраденим покинув приміщення магазину, завдавши матеріальну шкоду потерпілому ТзОВ ТВК «Львівхолод» на загальну суму 639 грн. 68 коп. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 19.01.2024 близько 15 год. 15 хв., маючи умисел на таємне викрадення в умовах воєнного стану чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись в приміщенні торгового залу магазину «Рукавичка», розташованого в м.Городок, вул. Перемишльська, 16 а Львівського району Львівської області, що належить ТзОВ ТВК «Львівхолод» переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгової вітрини філе сьомги ТМ «Традиція» 130 грам, 4 шт. вартістю по 159 грн. 92 коп. кожна, всього на загальну суму 639 грн. 68 коп., з викраденим покинув приміщення магазину, завдавши матеріальну шкоду потерпілому ТзОВ ТВК «Львівхолод» на загальну суму 639 грн. 68 коп. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 20.01.2024 близько 17 год. 50 хв. маючи умисел на таємне викрадення в умовах воєнного стану чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись в приміщенні торгового залу магазину «Рукавичка», розташованого в м.Городок, вул. Авіаційна, 53 Б, що належить ТзОВ ТВК «Львівхолод» переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгової вітрини філе сьомги ТМ «Традиція» 130 грам - 2 шт. вартістю 135 грн. 20 коп. за кожну, та інші продукти на загальну суму 617 грн. 12 коп., завдавши на вказану суму матеріальну шкоду потерпілому ТзОВ ТВК «Львівхолод». Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 20.01.2024 близько 18 год. 19 хв. маючи умисел на таємне викрадення в умовах воєнного стану чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись в приміщенні торгового залу магазину «Рукавичка», розташованого в м.Городок, вул. Перемишльська 16 а Львівського району Львівської області, що належить ТзОВ ТВК «Львівхолод» переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав продуктів харчування на загальну суму 664 грн.23 коп. завдавши потерпілому на вказану суму матеріальної шкоди. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 , 21.01.2024, близько 12 год. 50 хв. маючи умисел на таємне викрадення в умовах воєнного стану чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись в приміщенні торгового залу магазину «Рукавичка», розташованого в м.Городок, вул. Авіаційна, 53 Б, що належить ТзОВ ТВК «Львівхолод» переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав, продукти харчування на суму 456 грн. 64 коп. завдавши потерпілому на вказану суму матеріальної шкоди. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 , 21.01.2024 близько 13 год. 21 хв. маючи умисел на таємне викрадення в умовах воєнного стану чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись в приміщенні торгового залу магазину «Рукавичка», розташованого в м.Городок, вул. Перемишльська, 16 а Львівського району Львівської області, що належить ТзОВ ТВК «Львівхолод» переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав продуктів харчування на загальну суму 383 грн. 84 коп. завдавши потерпілому на вказану суму матеріальної шкоди. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Загальна сума шкоди завданої ТзОВ ТВК «Львівхолод» складає 3 401 грн. 19 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 06.03.2024 маючи умисел на таємне викрадення в умовах воєнного стану чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись по вул. Паркова, 2 в м.Городок Львівського району, Львівської області, шляхом відчинення пасажирських передніх дверей, проник у салон автомобіля марки «АУДІ А 3» р.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрав гаманець чорного кольору «РЕТЕК» вартістю 504 грн., у якому знаходились грошові кошти у сумі 500 грн., після чого помістив його до кишені своєї куртки та покинув місце вчинення злочину, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1004 грн.

06.03.2024, близько 17 год. 50 хв. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою в АДРЕСА_2 , відкрив раніше викрадений з автомобіля гаманець та помітив у ньому паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 18.01.2022 Городоцьким відділом Головного управління ДМС у Львівській області на ім`я ОСОБА_5 , після чого у нього виник умисел на присвоєння даного паспорта для використання його у ломбардних установах, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись прямим умислом, усвідомлюючи, що паспорт є документом, який посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а тому має силу офіційного документа, протиправно присвоїв раніше викрадений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 .

06.03.2024, близько 17 год. 52 хв. ОСОБА_3 перебуваючи за адресою в АДРЕСА_2 , відкрив раніше викрадений з автомобіля гаманець та помітив у ньому окрім паспорта громадянина України, також пластикову банківську карту банку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 та розуміючи те, що згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію»,п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1,п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вищевказана картка відноситься до офіційного документа, а також записаний на аркуші паперу пін код до неї, які знаходились в середині гаманця, після чого у нього виник умисел на привласнення вказаної банківської карти для подальшого зняття грошових коштів з неї, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись прямим умислом, усвідомлюючи, що пластикова банківська платіжна картка є офіційним документом, протиправно привласнив раніше викрадену банківську картку з корисливих мотивів.

ОСОБА_3 06.03.2024 о 17 год. 55 хв. за адресою в м.Городок, вул. Перемишльська, 14, Львівського району, Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення в умовах воєнного стану чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до банкомату АТ «ПриватБанк», розташований на вул. Перемишльська, 14 в м.Городок Львівської області, де за допомогою раніше викраденої банківської картки АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 , маючи пін- код доступу до неї, ввів його в банкоматі та таємно викрав, повторно з особового рахунку потерпілого грошові кошти в сумі 500 грн., які використав на власні потреби, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

06.03.2024, близько 17 год. 59 хв. ОСОБА_3 знаходячись в приміщенні торгового залу магазину «Наш Край», що розташований в м.Городок, вул. Перемишльська, 7 г Львівського району, Львівської області, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України введено воєнний стан, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів за допомогою раніше викраденої банківської картки АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 , маючи пін- код доступу до неї, повторно викрав грошові кошти у сумі 408 грн. шляхом проведення розрахунку за товари у вказаному магазині через POS- термінал, спричинивши своїми діями ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальні правопорушення, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно та в умовах воєнного стану (ч.4 ст.185 КК України), незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом (ч.3 ст. 357 КК України) та викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів (ч.1 ст. 357 КК України)

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явлених йому обвинуваченнях визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулам обвинувачення. Пояснив, що дійсно за вказаних обставин, місця та часу вчиняв інкриміновані йому кримінальні правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, запевнив, що зробив для себе правильні висновки і не допустить подібних дій у майбутньому. Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст.349 КПК України йому зрозумілий.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Від представника потерпілого ТзОВ «Львівхолод» ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_5 надійшли письмові заяви про судовий розгляд даних кримінальних проваджень у їх відсутності, при призначенні покарання покладаються на розсуд суду.

На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Його ж дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.357 КК України, оскільки він вчинив привласнення офіційного документа.

Його ж дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.357 КК України, оскільки він вчинив привласнення паспорта та важливого особистого документа.

Його ж дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з прийняттям закону про декриміналізацію, про що подав до суду письмову заяву за всіма епізодами крадіжок, у зв`язку з прийняттям закону про декриміналізацію.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити, при цьому пояснив, що йому зрозуміла суть закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України та він не наполягає на продовженні слухання справи по суті.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч.1 ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч.1 ст.5 КК України згідно якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ХІ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до КУпАП, а саме ст.51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (станом на день вчинення усіх кримінальних правопорушень в 2024 для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна мала перевищувати 3028,00 грн.)

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з обвинувальним актом за названими епізодами ОСОБА_3 інкримінується вчинення крадіжок майна у ТзОВ «Львівхолод» та в потерпілого на суми менші ніж 3028,00 грн., вчинених в умовах воєнного стану, і такі його дії кваліфікуються за ч.4 ст.185 КК України, тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченим не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

У судовому засіданні обвинувачений не заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, тим самим надав згоду на його закриття.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України за всіма епізодами крадіжок майна ТзОВ «Львівхолод» та у ОСОБА_5 викрадення гаманця в якому були грошові кошти 500 грн. тобто, на суму меншу за 3028,00 грн. підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За епізодом заволодіння банківською платіжною карткою № НОМЕР_3 та паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого 18.01.22 на ім`я ОСОБА_5 обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин заволодіння банківських карток.

Таким чином, аналізуючи наведене, та те, що ОСОБА_3 заволодів банківською карткою, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч. 1 ст. 357 КК України, а саме як викрадення офіційного документа з корисливих мотивів.

Також, суд знаходить доведеним вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч.3 ст.357 КК України, оскільки він вчинив привласнення паспорта та важливого особистого документа.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, який офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває, раніше судимий. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання судом не вбачаються та в обвинувальному акті не встановлені.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_3 необхідно для його виправлення та запобігання нових кримінальних правопорушень призначити покарання в межах передбачених санкціями статті обвинувачення ч.1 та ч.3 ст. 357 КК України.

Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.185КК України, роз`яснити потерпілим про право звернення до суду з цивільним позовом в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом часткового складання покарань.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 260 /двісті шістдесят/ гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_3 обрано іншим судом в іншому кримінальному провадженні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодом крадіжок в магазині «Рукавичка» коштів з викраденої банківської картки належної ОСОБА_5 : закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні ним кримінальних правопорушеннях за ч. 1 ч.3 ст.357 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України - у виді 1/ одного /року обмеження волі;

- за ч.3 ст.357 КК України - у виді 1 /одного/року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три місяці).

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком суду та попереднім вироком Сихівського районного суду м. Львова від 03.12.2024, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_3 тримання під вартою обрано іншим судом.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 260 /двісті шістдесят/ гривень (висновок експерта № 1657/24 від 26.03.2024)

Речові докази:

- флеш носії до протоколу проведення слідчого експерименту, 6 компакт дисків залишити при матеріалах справи;

- 1 упакування кави меленої ТМ «Prodomo Daii Mayr» вартістю 500 гр., 4 упаковки меленої кави ТМ «Prodomo Daii Mayr» вартістю 250 грн., що передані на зберігання ТзОВ «Львівхолод» - залишити йому як власнику;

- чоловічий гаманець «РЕТЕК» чорного глянцевого кольору, банківську картку ПРИВАТ БАНКУ № НОМЕР_3 , Фрагмент паперу, на якому чорним чорнилом написано цифри «9878» та паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_5 , що знаходяться на зберіганні у спеціальному приміщенні ВнП № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області повернути ОСОБА_5 як власнику.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1