18 березня 2025 року
Справа № 646/5479/23
№ провадження 1-кп/646/183/2025
ВИРОК

іменем України

18.03.2025 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

та обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000640 від 13.06.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, не одруженого, судимого 13.05.2017 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 2 роки, 08.11.2018 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців обмеження волі, 22.06.2020 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного судувід 03.06.2021 року змінено вирок від 22.06.2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 близько 15 год. 00 хв. в період з 17.07.2023 року по 27.07.2023 року, більш точної дати не встановлено, діючи повторно, у період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, підійшов до домоволодіння АДРЕСА_1 . Далі ОСОБА_4 , переконавшись, що його дії є непоміченими, переліз через цілісний цегляний паркан, підійшов до вхідних дверей вказаного будинку та, використовуючи фізичну силу, відчинив їх, проникнувши всередину житла. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, таємно здійснив викрадення з кухонної кімнати індукційну плиту ТМ «Mirta» моделі «IP-8915» чорного кольору, вартістю 703 грн. 00 коп. та електродвигун від холодильника ТМ «Vestfrost» моделі «CW278W», вартістю 2077 грн. 00 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2780 грн. 00 коп.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане із проникненням у житло.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Фактичні обставини справи не оспорював, пояснивши, що в період з 17.07.2023 року по 27.07.2023 року, точної дати він не пам`ятає, в денний час, близько 15 год. 00 хв. він проходив по вул. Двінській у м. Харкові. Проходячи повз домоволодіння № 15, яке було огороджене цегляним парканом, він вирішив здійснити з нього крадіжку. Переконавшись, що його ніхто не бачить, він переліз через паркан та, застосувавши фізичну силу, відкрив вхідні двері будинку, пройшовши всередину. В приміщенні кухні він побачив індукційну плиту ТМ «Mirta» та холодильник ТМ «Vestfrost». Вирішивши вкрасти вказану плиту та електродвигун від холодильника, він виніс їх у двір та перекинув через паркан, після чого забрав їх із собою, а згодом продав. Вартість викраденого майна у розмірі 2780 грн. 00 коп. не оспорює. Розумів, що вчиняє крадіжку під час дії в Україні воєнного стану.

Пояснення ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї провини у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його провина підтверджується наступними зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_5 від 02.08.2023 року, згідно якої вона звернулась до правоохоронного органу щодо викрадення з території належного їй домоволодіння АДРЕСА_1 в період з 17.07.2023 року по 27.07.2023 року електродвигуна від холодильника та індукційної плити (а.с. 140).

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений пояснив, що він викрав електродвигуна від холодильника та індукційної плити, які знаходись в приміщенні кухні по АДРЕСА_1 .

Даними паспорта серії НОМЕР_1 та договору купівлі-продажу від 23.01.2018 року, згідно яких ОСОБА_5 є власником та зареєстрована у домоволодінні АДРЕСА_1 (а.с. 141, 142-143).

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.08.2023 року, під час проведення якого ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 як особу, у якої він придбав індукційну плиту ТМ «Mirta» (а.с. 144-146).

Під час судового розгляду обвинувачений зазначив, що саме ОСОБА_6 він продав викрадену індукційну плиту, належну ОСОБА_5 .

Даними протоколу огляду місцевості від 07.08.2023 року та фототаблицею до нього, під час проведення якого ОСОБА_6 видав індукційну плиту ТМ «Mirta», яку він придбав у невідомого чоловіка у липні 2023 року (а.с. 147-153).

Під час судового розгляду обвинувачений вказав, що викрадену індукційну плиту він продав ОСОБА_6 .

Даними товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/11041-ТВ від 10.08.2023 року, згідно висновку якої вартість індукційної плити ТМ «Mirta» моделі «IP-8915», становить 703 грн. 00 коп.; вартість електродвигуна до холодильника ТМ «Vestfrost» моделі «CW278W», становить 2077 грн. 00 коп. (а.с. 154-161).

Під час судового розгляду обвинувачений висновки вказаної експертизи не оспорював.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16.09.2023 року та відеозаписом до нього, під час проведення якого ОСОБА_4 розказав та показав про обставини викрадення ним в період з 17.07.2023 року по 27.07.2023 року індукційної плити ТМ «Mirta» моделі «IP-8915» та електродвигуну від холодильника ТМ «Vestfrost» у домоволодінні № 15 по вул. Двінській у м. Харкові (а.с. 162-166).

Під час судового розгляду обвинувачений підтвердив, що 16.09.2023 року за його участю проводився слідчий експеримент, під час проведення якого він розказав та показав про обставини викрадення ним майна ОСОБА_5 .

Даними речового доказу індукційною плитою ТМ «Mirta» моделі «IP-8915» (а.с. 167-168).

Під час судового розгляду обвинувачений вказав, що саме цю індукційну плиту та електродвигун до холодильника він викрав в період з 17.07.2023 року по 27.07.2023 року з території домоволодіння АДРЕСА_1 .

Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що всі вище перелічені та досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Недопустимості доказів згідно вимог ст. ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено також не було.

При цьому суд зауважує, що таємне викрадення чужого майна з об`єктивної сторони відноситься до кримінальних правопорушень з матеріальним складом. Викрадення полягає в дії (активній поведінці) і означає незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника. Таке вилучення обов`язково повинне бути таємним, тобто непомітним.

Про наявність у ОСОБА_4 умислу саме на викрадення індукційної плити та електродвигуна від холодильника свідчить сукупність всіх обставин вчиненого обвинуваченим діянь, зокрема, цілеспрямованість його дій.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим, в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а тому вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане із проникненням у житло.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він судимий 13.05.2017 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 2 роки, 08.11.2018 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців обмеження волі, 22.06.2020 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду від 03.06.2021 року змінено вирок від 22.06.2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі, має базову загальну середню освітою, не працює, неодружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.

Щодо посилання сторони обвинувачення на наявність обтяжуючої покарання обставини - рецидив злочинів, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 13.05.2017 року судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, окрім іншого, визнається - рецидив саме злочинів.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше судимий, окрім іншого, за вчинення кримінального проступку, а не злочину, суд не враховує зазначену стороною обвинувачення обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 - рецидив злочинів.

Таким чином, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.062005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке є тяжким злочином, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, думку прокурора, яка вважала за доцільне призначення покарання у виді позбавлення волі, суд приходить до висновку, що виправлення, перевихованняОСОБА_4 та попередження нових злочинів можливо лише в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 необхідно відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Цивільні позови не заявлялися.

Доля речового доказу вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта, за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/11041-ТВ від 10.08.2023 року у розмірі 956 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно із ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Як встановлено під час судового розгляду, ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.08.2023 року накладено арешт на індукційну плиту ТМ «Mirta» моделі «IP-8915» чорного кольору.

Враховуючи, що вказане майно не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначається покарання у виді конфіскації майна - вказаний арешт підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, встановлених ст. 178 КПК України, враховуючи вид та міру покарання, яке призначається судом ОСОБА_4 , суд застосовує відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною ОСОБА_4 в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати житло будинок АДРЕСА_1 . Також на ОСОБА_4 суд вважає необхідним покласти наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання та повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 - в період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., за виключенням випадків необхідності перебування в найближчому до місця проживання укритті під час оголошеної владою України повітряної тривоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Речовий доказ індукційну плиту ТМ «Mirta» моделі «IP-8915» чорного кольору, передану на відповідальне зберігання ОСОБА_5 вважати повернутим законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта, за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/11041-ТВ від 10.08.2023 року у розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.08.2023 року на індукційну плиту ТМ «Mirta» моделі «IP-8915» чорного кольору скасувати.

До набрання вироком законної сили застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_4 в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати житло будинок АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з місця проживання та повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 - в період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., за виключенням випадків необхідності перебування в найближчому до місця проживання укритті під час оголошеної владою України повітряної тривоги.

Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 затримати та через Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» направити до установи відбування покарання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя