Справа № 466/1953/25
Провадження № 1-кп/466/558/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0000102 від 17 січня 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дубляни Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

в с т а н о в и в:

так, колишньому начальнику відділу контролю міжнародної діяльності управління трансфертного ціноутворення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (надалі Особа1) та громадянину України (надалі Особа2) повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні № 0000162 від 22.07.2024. Особа1 та Особа2 підозрюються у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров`я» (далі Закон), держава гарантує безоплатне надання медичної допомоги у державних та комунальних закладах охорони здоров`я за епідемічними показаннями. Держава також гарантує безоплатне проведення медико-соціальної експертизи, судово-медичної та судово-психіатричної експертизи, патологоанатомічних розтинів та пов`язаних з ними досліджень у порядку, встановленому законодавством.

Крім цього, відповідно до ст.ст. 69, 70 Закону, медична експертиза з тимчасової втрати працездатності громадян проводиться лікарем або комісією лікарів у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, а також лікарями, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи підприємці.

Згідно п. 2 Розділу І Порядку організації експертизи тимчасової втрати працездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 № 189 із змінами (далі Порядок) експертиза тимчасової непрацездатності - це комплексна оцінка порушень функціонального стану організму та інших причин, якими вона обумовлена, що визначають факт тимчасової втрати працездатності, установлення строку непрацездатності, визначення клінічного та трудового прогнозу відповідно до встановленого діагнозу.

У відповідності до п. 2 Розділу ІІ Порядку у разі наявності в пацієнта стійкого чи необоротного характеру захворювання, а також у разі безперервної тимчасової непрацездатності, що засвідчена медичними висновками, не пізніше ніж через 120 днів (а у випадках, коли випадок тимчасової непрацездатності переривався, то не пізніше, ніж через 156 днів) із дня її настання чи у зв`язку з одним і тим самим захворюванням, а у разі захворювання на туберкульоз - протягом 10 місяців з дня настання непрацездатності, лікуючий лікар суб`єкта господарювання ініціює питання перед ЛКК щодо направлення хворого на МСЕК шляхом заповнення форми первинної облікової документації № 088/0 «Направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК)» відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №088/о «Направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК)», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за №695/21008.

Відповідно до п.п. 1, 3 Розділу ІІІ при лікувально-профілактичних закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, утворюються ЛКК.

До основних завдань ЛКК належить:

1) видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи, відповідно до вимог пункту 4 розділу IV цього Порядку;

2) здійснення направлення хворих на огляд та обстеження до МСЕК для встановлення інвалідності;

3) надання до МСЕК документів хворого, направленого на огляд та обстеження.

У разі виявлення порушень щодо медичних висновків про тимчасову непрацездатність ЛКК виносить на своє засідання питання щодо обґрунтованості формування такого медичного висновку про тимчасову непрацездатність.

Згідно п. 2 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 088/о «Направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК)», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 695/21008 (далі Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації № 088/о), форма № 088/о заповнюється лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я за місцем проживання чи лікування хворого, підписується головою і членами лікарсько-консультаційної комісії і надсилається в медико-соціально-експертну комісію (далі - МСЕК).

Відповідно до п.п. 3, 4 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 088/о, підставами для направлення на МСЕК є, зокрема, наявність ознак інвалідності, закінчення терміну інвалідності, необхідність продовження листка непрацездатності. На кожного хворого (інваліда), який направляється на МСЕК, заповнюється один бланк форми №088/о, який зберігається в акті огляду МСЕК протягом 50 років.

У відповідності до п.п. 9, 10, 11, 12 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 088/о, у графах 11-13 зазначаються історія розвитку захворювання, з приводу якого хворий направляється на МСЕК, відомості про тимчасову втрату працездатності за останні 12 місяців, зміну професії, умов праці за останній рік у зв`язку з даним захворюванням. Стан хворого на час направлення на МСЕК, дані про рентгенологічні, лабораторні та інші дослідження заповнюються у графах 14-16. У графі 17 вказується діагноз при направленні хворого на МСЕК: основний, супутні захворювання та ускладнення основного захворювання. Діагноз вписується розбірливо, без скорочень. У графі 18 вказується причина направлення хворого на МСЕК.

Згідно п. 13 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 088/о, заповнена форма № 088/о завіряється головою лікарсько-консультаційної комісії (прізвище, ім`я та по батькові, підпис) та її членами, завіряється печаткою закладу охорони здоров`я, який направив хворого на МСЕК.

Відповідно до п. 3-6, 11-12, 14-25 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій. Центр (бюро) очолює головний лікар, який призначається Міністром охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, керівником управління охорони здоров`я обласної (міської) держадміністрації. Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні міські); міські, міжрайонні, районні. Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи. Висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності. Міські, міжрайонні, районні комісії визначають: ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків; потребу осіб з інвалідністю у забезпеченні їх технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань, а також з урахуванням соціальних критеріїв; потребу осіб з інвалідністю, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у додатковому харчуванні, ліках, спеціальному медичному, постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування; ступінь стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування; причини смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений комісією у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї померлого; медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним; складають та корегують індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю, в якій визначаються види реабілітаційних заходів та строки їх виконання, і контролюють ефективність її виконання; проводять серед населення роз`яснювальну роботу з питань медико-соціальної експертизи; ведуть облік громадян, які пройшли медико-соціальну експертизу, вносять відповідно до компетенції до Централізованого банку даних з проблем інвалідності інформацію про громадян, які пройшли медико-соціальну експертизу; беруть участь у здійсненні заходів щодо профілактики інвалідності; вивчають: динаміку інвалідності за групами, причинами, окремими захворюваннями, територіальними ознаками у розрізі окремих підприємств; разом з лікувально-профілактичними закладами охорони здоров`я результати диспансеризації переважно осіб, які часто та тривалий час хворіють, та осіб з інвалідністю; результати продовження строку тимчасової непрацездатності на період відновного лікування, результати проведення повторного огляду осіб з інвалідністю з метою виявлення ефективності реабілітаційних заходів, визначення реабілітаційного потенціалу; надають лікарям лікувально-профілактичних закладів та працівникам реабілітаційних установ, установ соціального обслуговування та установ, які надають соціальні послуги незалежно від форми власності, а також сім`ям, які здійснюють догляд за особами з інвалідністю, консультаційну допомогу з питань реабілітації та стороннього нагляду, догляду або допомоги особам з інвалідністю, контролюють разом з іншими учасниками реабілітаційного процесу стан та якість проведення підприємствами, установами та організаціями, зазначеними в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, реабілітаційних заходів; аналізують: разом з лікувально-профілактичними закладами, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності, профспілковими органами умови праці з метою виявлення факторів, що мають негативний вплив на здоров`я і працездатність працівників, а також визначають умови та види діяльності, робіт і професій для хворих та осіб з інвалідністю; стан здоров`я населення та організовують проведення робіт з вивчення виробничих, медичних, психологічних, екологічних, соціальних причин виникнення інвалідності, її рівня і динаміки; інформують органи виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, профспілки і громадськість про рівень інвалідності, її причини та вжиті реабілітаційні заходи; поширюють інформацію про порядок проведення медико-соціальної експертизи, порядок оскарження прийнятих комісіями рішень; сприяють наданню громадськими організаціями осіб з інвалідністю консультаційної допомоги особам, яких визнано особами з інвалідністю; подають за формою, затвердженою МОЗ, до Кримської республіканської, обласних, центральних міських комісій звіт про випадки безпідставного направлення хворих лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності. Кримська республіканська, обласні, центральні міські комісії: здійснюють організаційно-методичне керівництво та контроль за діяльністю відповідно районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють правомірність прийнятих ними рішень і в разі визнання їх безпідставними змінюють їх; повторно оглядають осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють якість розроблення індивідуальних програм реабілітації, здійснюють контроль за повнотою і якістю їх виконання; проводять у складних випадках огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій; визначають медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним; надають лікарям комісій консультаційну допомогу з питань проведення медико-соціальної експертизи; впроваджують наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними інститутами, готують пропозиції щодо вдосконалення порядку проведення медико-соціальної експертизи, узагальнюють і поширюють передовий досвід роботи; беруть участь у розробленні комплексних заходів щодо профілактики і зниження рівня інвалідності, а також удосконалення порядку проведення реабілітації осіб з інвалідністю; проводять аналіз рівня та динаміки інвалідності, стан реабілітації осіб з інвалідністю в Автономній Республіці Крим, області, місті, районі; вживають заходів до підвищення кваліфікації фахівців комісій; проводять разом з профспілковими та громадськими організаціями осіб з інвалідністю конференції, наради, семінари з питань профілактики інвалідності, реабілітації та адаптації осіб з інвалідністю; вносять відповідно до компетенції до Централізованого банку даних з проблем інвалідності інформацію про громадян, які пройшли медико-соціальну експертизу; узагальнюють, аналізують та подають до Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, обласних (міських) центрів медико-соціальної експертизи, а також управлінь охорони здоров`я обласних (міських) державних адміністрацій інформацію про випадки необґрунтованого прийняття рішень міськими, міжрайонними, районними комісіями та направлення хворих лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності. Комісії мають право: одержувати від державних органів, закладів охорони здоров`я, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і виду їх діяльності відомості, необхідні для роботи комісій; направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, до лікувально-профілактичних закладів для проведення огляду з метою уточнення діагнозу і призначення відповідного лікування; відвідувати в установленому порядку підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і виду їх діяльності, обстежувати робочі місця, виробничі та службові приміщення, ознайомлюватися із звітами, статистичними та іншими матеріалами з питань, що належать до компетенції комісій; подавати державним органам необхідні матеріали для вжиття щодо посадових осіб підприємств, установ та організацій, що порушують права осіб з інвалідністю, заходів впливу; допускати за письмовою заявою особи, що звертається для встановлення інвалідності, довірену особу на засідання комісії. Комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу. Процедура огляду (повторного огляду) пенсіонерів з числа військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки, що звертаються для встановлення інвалідності, визначається МОЗ з урахуванням особливостей діяльності Служби зовнішньої розвідки. Голова лікарсько-консультативної комісії лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я представляє хворого, що досяг повноліття, потерпілого від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, який направляється на комісію вперше, документи цієї особи у разі заочного проведення медико-соціальної експертизи. Для вирішення соціальних питань і створення з урахуванням ступеня втрати життєдіяльності та професії потерпілого спеціальних умов для виконання роботи запрошується представник власника підприємства, установи та організації, де працює хворий, що досяг повноліття, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, або представник уповноваженого ним органу та профспілкового комітету. Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я. Голова комісії або керівник закладу охорони здоров`я у разі виявлення фактів зловживання службовим становищем, службового підроблення або службової недбалості під час направлення хворих лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності інформують у триденний строк про це правоохоронні органи. Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою. За наявності заперечень представників Пенсійного фонду України комісія направляє особу, що звернулася для встановлення інвалідності, на додаткове медичне обстеження, яке проводиться без урахування висновку попередньої лікарсько-консультативної комісії. Остаточне рішення приймається комісією за результатами додаткового медичного обстеження, обсяги якого визначаються комісією з урахуванням характеру та важкості захворювання. Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України. У разі коли голова або окремі члени комісії не згодні з прийнятим рішенням, їх думка зазначається в акті огляду комісії, який подається у триденний строк Кримській республіканській, обласній або центральній міській комісії, що приймає відповідне рішення із урахуванням результатів додаткового медичного обстеження та консультативного висновку головного спеціаліста відповідного профілю. Рішення Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, Кримської республіканської, обласних, центральних міських комісій (у тому числі в разі проведення огляду у складних випадках) приймається більшістю голосів членів комісій. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови комісії. Член комісії, не згодний з прийнятим рішенням, викладає свою думку в письмовому вигляді, яка додається до акта огляду. На вимогу такого члена комісії акт огляду надсилається МОЗ. Комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги. Копія індивідуальної програми реабілітації надсилається також лікувально-профілактичному закладові і органові праці та соціального захисту населення за місцем проживання особи з інвалідністю. За місцем роботи зазначених осіб надсилається повідомлення щодо групи інвалідності та її причини, а у разі встановлення ступеня втрати професійної працездатності - витяг з акта огляду комісії про результати визначення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у додаткових видах допомоги. Видача особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, виписки з акта огляду комісії на руки забороняється. Форма документів, що використовується у роботі комісій, затверджується МОЗ. Голова або члени комісії, винні у прийнятті неправильного рішення і незаконній видачі документів про інвалідність, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із Приміткою до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Так, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, але не пізніше травня 2023 року в невстановлених досудовим розслідуванням службових осіб Галицької міжрайонної МСЕК КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» (надалі Галицька міжрайонна МСЕК) виник єдиний злочинний умисел на вимагання та одержання неправомірної вигоди від громадян за встановлення груп інвалідності.

Окрім того, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, але не пізніше травня 2023 року невстановлені досудовим розслідуванням службові особи Галицької міжрайонної МСЕК залучили до своєї протиправної діяльності у якості пособників Особу1 та Особу2, яким у невстановленому органом досудового розслідуванні місці та часі повідомили механізм своєї протиправної діяльності, надали вказівки для здійснення пошуку осіб, які мають на меті встановлення групи інвалідності, одержання від них неправомірної вигоди та подальшої передачі її вищевказаним особам.

У подальшому, у травні 2023 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці до Особи2 звернувся ОСОБА_4 з проханням про необхідність організації йому, ОСОБА_4 відстрочки від військової служби за мобілізацією. Після цього, у травні 2023 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, Особа2 зустрівся із ОСОБА_4 на території АЗС «ANP» у місті Львові по вулиці Поліська, 2-а, де в ході розмови запропонував останньому оформити інвалідність за грошову винагороду. На вказану протиправну вимогу Особи2, ОСОБА_4 погодився.

Так, у період із травня 2023 року до 05 вересня 2024 року Особа1 та Особа2 надавали інформацію та перевіряли підготовлені ОСОБА_4 медичні документи для встановлення йому групи інвалідності.

У серпні 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, Особа2, продовжуючи виконувати дії, спрямовані на пособництво в одержанні неправомірної вигоди невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами Галицької міжрайонної МСЕК, у ході телефонної розмови із ОСОБА_4 , висловив останньому вимогу щодо надання неправомірної вигоди в сумі 3 000 доларів США для невстановлених досудовим розслідуванням службових осіб Галицької міжрайонної МСЕК через Особу1 та Особу2 за надання групи інвалідності.

18.08.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Львові на території АЗС «ANP» по вулиці Поліська, 2-а, усвідомлюючи протиправність свого діяння, розуміючи та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди службовій особі є незаконним, надав невстановленим досудовим розслідуванням службовим особам Галицької міжрайонної МСЕК через Особу1 та Особу2 неправомірну вигоду у сумі 3 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 18.08.2024 становило 123 225 грн. за отримання 3 групи інвалідності терміном на 1 рік.

У подальшому, 05.09.2024, близько 12:00 год. Особа2 у ході телефонної розмови із ОСОБА_4 повідомив останньому, що той повинен цього ж дня прибути до Галицької міжрайонної МСЕК за адресою: м.Львів, вул. Фредра, 2, де йому нададуть групу інвалідності та висловив ОСОБА_4 вимогу щодо надання додатково неправомірної вигоди в сумі 1 000 доларів США для невстановлених досудовим розслідуванням службових осіб Галицької міжрайонної МСЕК. На вказану протиправну вимогу Особи2, ОСОБА_4 погодився.

Цього ж дня, тобто 05.09.2024 ОСОБА_4 , на виконання вказівок Особи2, прибув до Галицької міжрайонної МСЕК за адресою: м.Львів,

вул. Фредра, 2, де після проведення огляду отримав довідку про надання 3 групи інвалідності терміном на 1 рік.

Наступного дня, тобто 06.09.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Львові на території автостоянки Лікарні Святого Пантелеймона Першого територіального медоб`єднання Львова по вулиці Івана Миколайчука, 9, усвідомлюючи протиправність свого діяння, розуміючи та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди службовій особі є незаконним, додатково надав невстановленим досудовим розслідуванням службовим особам Галицької міжрайонної МСЕК через Особу1 та Особу2 неправомірну вигоду у сумі 1 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 06.09.2024 становило 41 089 грн. за отримання 3 групи інвалідності терміном на 1 рік.

Загалом, ОСОБА_4 надав невстановленим досудовим розслідуванням службовим особам Галицької міжрайонної МСЕК через Особу1 та Особу2 неправомірну вигоду у сумі 4 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на час вчинення злочину становило 164 314 грн. за отримання 3 групи інвалідності терміном на 1 рік.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав умови угоди, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні висловив думку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором, обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 , оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам ч. 4 ст.469, ст.472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, чи він розуміє вказані в ч.4 ст.474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості з таких підстав.

Відповідно до п. 2-1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано).

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 10.03.2025 року, укладеної між прокурором Львівської обласної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468,469,472 КПК України, сторони погодились про повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості за ч. 1 ст. 369 КК України та призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 1100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700 гривень.

Суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Узгоджене сторонами покарання у виді штрафу відповідає санкції ч. 1 ст.369 КК України.

Суд дійшов переконання та встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даній справі не застосовувався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 469, 472, 473, 474, 475 КПК України,-

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.03.2025 року, між прокурором Львівської обласної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , з одного боку, обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1100 (однієї тисячі ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень в дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даній справі не застосовувався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1