печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2024 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 000021.

Ознайомившись зі змістом клопотання, доходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Так, згідно з ч. 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор у своєму клопотанні просить накласти арешт, зокрема, на мобільні телефони, які було вилучено в ході проведення обшуку, разом з тим, у клопотанні не зазначено яким чином зазначене майно було використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень та (або) зберегли на собі їх сліди.

Клопотання прокурора про арешт майна містить лише опис обставин кримінального провадження, досудове розслідування у котрому ведеться та загальне посилання на положення ст. 170,171 КПК України.

Враховуючи, що в клопотанні не зазначено підстави арешту майна відповідно до положень КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку про повернення вказаного клопотання прокурору, установивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна - повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1