Справа № 645/5373/24
Провадження № 1-в/645/151/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про приведення вироків відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX,-

ВСТАНОВИВ:

10.09.2024 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для вирішення питання про приведення вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.07.2021 року у відповідність до Закону, а також про звільнення засудженого від покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.02.2021 року.

Подання обґрунтовано тим, що на обліку Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області з 15.09.2021 року перебуває гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 13.07.2021 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.01.2021року і за вищевказаним вироком, остаточно призначити покарання у виді 4-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п 'яти діб. Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п 'яти до десяти діб. Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п 'ятнадцять діб».

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

ОСОБА_4 , згідно вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.08.2021 року, скоїв викрадення чужого майна шляхом крадіжки 18.11.2020 року, чим спричинив матеріальну шкоду на суму 725 грн. 71 коп.; 18.11.2020 року, чим спричинив матеріальну шкоду на суму 516 грн. 24 коп.

Станом на 18.11.2020 року прожитковий мінімум на одну особу працездатну особу в розрахунку на місяць становив 2197 грн 00 коп.

Таким чином, якщо станом на 18.11.2020 року вартість викраденого становила до 2197 грн, то таке діяння вважається дрібним викраденням чужого майна та буде каратися за нормами КУпАП, що призвело до декриміналізації.

Орган пробації зазначає, що, згідно вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.02.2021 року, ОСОБА_4 скоїв викрадення чужого майна шляхом крадіжки 23.02.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 1252 гри. 64 коп.; 27.04.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 1329 грн.00 коп., 07.06.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 1120 грн.00 коп., 14.06.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 1110 грн.00 коп., 14.06.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 845 грн.00 коп., 20.06.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 660 грн.00 коп., 02.08.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 1400 грн.00 коп., 25.10.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 5004 грн.00 коп.; 27.10.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 3916 грн.24 коп.; 29.10.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 4059 грн.76 коп., 15.11.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 1338 грн. 66 коп., 21.11.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 4757 грн.90 коп., 03.12.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 4970 грн.16 коп., 07.12.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 1459 грн.00 коп., 03.01.2020 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 2606 грн.00 коп., 12.01.2020 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 800 грн.00 коп. Станом на 23.02.2019 року, на 27.04.2019 року, 07.06.2019 року та 20.06.2019 року прожитковий мінімум на одну особу працездатну особу в розрахунку на місяць становив 1921 грн. 00 коп. Таким чином, якщо станом на 23.02.2019 року, на 27.04.2019 року, 07.06.2019 року та 20.06.2019 року вартість викраденого становила до 1921 грн., то діяння, скоєні ОСОБА_4 в ці дні, вважаються дрібним викраденням чужого майна та будуть каратися за нормами КУпАП, що призвело до декриміналізації. Станом на жовтень- листопад 2019 року прожитковий мінімум на одну особу працездатну особу в розрахунку на місяць становив 2007 гри 00 коп., а на грудень 2019 року, та на січень 2020 року - 2102 грн.00 коп. Таким чином, якщо станом на 02.08.2019 року вартість викраденого становила понад 2007 гри, а станом на грудень- становила понад 1210 грн., то такі діяння не вважаються дрібним викраденням чужого майна та не буде каратися за /Нормами КУпАП, що призвело до декриміналізації. Отже епізоди, скоєні ОСОБА_4 25.10.2019 року, 27.10.2019 року, 29.10.2019 року, 21.11.2019 року, 03.12.2019 року та 03.01.2020 року не підпадають під дію Закону. А епізоди, скоєні ОСОБА_4 23.02.2019 року, 27.04.2019 року, 07.06.2019 року, 14.06.2019 року, 20.06.2019 року, 02.08.2019 року, 15.11.2019 року, 07.12.2019 року, 12.01.2020 року підпадають.

Представник органу пробації надав заяву про розгляд подання за його відсутністю.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечувала проти задоволення подання та вважала за можливе задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути вказане подання без участі учасників, так як відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях статті 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та статті 5 Кримінального кодексу України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Так, згідно з частиною 1 статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (частина 1 статті 74 Кримінального кодексу України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в частині 2 статті 74 Кримінального кодексу України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні. При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу

Згідно пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.07.2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2021 року та за даним вироком, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирок набрав законної сили 13.08.2021 року.

Згідно вказаного вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.07.2021 року, ОСОБА_4 скоїв викрадення чужого майна шляхом крадіжки 18.11.2020 року, чим спричинив матеріальну шкоду на суму 725 грн. 71 коп.; 18.11.2020 року, чим спричинив матеріальну шкоду на суму 516 грн. 24 коп. Станом на 18.11.2020 року прожитковий мінімум на одну особу працездатну особу в розрахунку на місяць становив 2197 грн 00 коп. Таким чином, станом на 18.11.2020 року вартість викраденого становила до 2197 грн., то таке діяння вважається дрібним викраденням чужого майна та буде каратися за нормами КУпАП, що призвело до декриміналізації.

Окрім того, згідно вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.02.2021 року, ОСОБА_4 скоїв викрадення чужого майна шляхом крадіжки 23.02.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 1252 грн. 64 коп.; 27.04.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 1329 грн.00 коп., 07.06.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 1120 грн.00 коп., 14.06.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 1110 грн.00 коп., 14.06.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 845 грн.00 коп., 20.06.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 660 грн. 00 коп., 02.08.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 1400 грн.00 коп., 25.10.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 5004 грн. 00 коп.; 27.10.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 3916 грн. 24 коп.; 29.10.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 4059 грн.76 коп., 15.11.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 1338 грн. 66 коп., 21.11.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 4757 грн. 90 коп., 03.12.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 4970 грн.16 коп., 07.12.2019 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 1459 грн.00 коп., 03.01.2020 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 2606 грн.00 коп., 12.01.2020 року, спричинивши матеріальну шкоду на суму - 800 грн.00 коп.

Станом на 23.02.2019 року, на 27.04.2019 року, 07.06.2019 року та 20.06.2019 року прожитковий мінімум на одну особу працездатну особу в розрахунку на місяць становив 1921 грн. 00 коп. Таким чином, якщо станом на 23.02.2019 року, на 27.04.2019 року, 07.06.2019 року та 20.06.2019 року вартість викраденого становила до 1921 грн., то діяння, скоєні ОСОБА_4 в ці дні, вважаються дрібним викраденням чужого майна та будуть каратися за нормами КУпАП, що призвело до декриміналізації.

Станом на жовтень- листопад 2019 року прожитковий мінімум на одну особу працездатну особу в розрахунку на місяць становив 2007 грн. 00 коп., а на грудень 2019 року, та на січень 2020 року - 2102 грн.00 коп.

Таким чином, якщо станом на 02.08.2019 року вартість викраденого становила понад 2007 гри, а станом на грудень - становила понад 1210 грн., то такі діяння не вважаються дрібним викраденням чужого майна та не буде каратися за нормами КУпАП, що призвело до декриміналізації. Отже епізоди, скоєні ОСОБА_4 25.10.2019 року, 27.10.2019 року, 29.10.2019 року, 21.11.2019 року, 03.12.2019 року та 03.01.2020 року не підпадають під дію Закону. А епізоди, скоєні ОСОБА_4 23.02.2019 року, 27.04.2019 року, 07.06.2019 року, 14.06.2019 року, 14.06.2019 ро, 20.06.2019 року, 02.08.2019 року, 15.11.2019 року, 07.12.2019 року, 12.01.2020 року, 12.01.2020 року підпадають.

Відповідно до положення статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян - це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 18.11.2020 року прожитковий мінімум на одну особу працездатну особу в розрахунку на місяць становив 2197 грн. 00 коп.

Станом на 23.02.2019 року, на 27.04.2019 року, 07.06.2019 року та 20.06.2019 року прожитковий мінімум на одну особу працездатну особу в розрахунку на місяць становив 1921 грн. 00 коп.

Згідно з частиною 1 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась декриміналізація інкримінованого ОСОБА_4 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, суд доходить до висновку про наявність підстав для звільнення від покарання за епізодами від 23.02.2019 року, 27.04.2019 року, 07.06.2019 року, 14.06.2019 року, 14.06.2019 ро, 20.06.2019 року, 02.08.2019 року, 15.11.2019 року, 07.12.2019 року, 12.01.2020 року, 12.01.2020 року за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.02.2021 року, відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та звільнити від відбування покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.07.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, на підставі ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про приведення вироків Комінтернівського районного суду м. Полтави від 22.02.2021 та 13.07.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.02.2021 року за епізодами від 23.02.2019 року, 27.04.2019 року, 07.06.2019 року, 14.06.2019 року, 14.06.2019 ро, 20.06.2019 року, 02.08.2019 року, 15.11.2019 року, 07.12.2019 року, 12.01.2020 року, 12.01.2020 року у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.02.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 вважати призначеним покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.07.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 18 грудня 2024.

Суддя -