Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/514/24
Провадження № 1-кп/945/394/25
ВИРОК

Іменем України

10 березня 2025 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2023 року за № 0000500 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Весняне Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем ПрАТ Миколаївська ТЕЦ, освіта середня спеціальна, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

встановив:

01.08.2023 Миколаївським районним судом Миколаївської області у справі №945/1568/23 (провадження №3/945/1069/23) винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вказана постанова набрала законно сили 14.08.2023, її копію вручено рекомендованим поштовим відправленням за адресою мешкання ОСОБА_5 . 23.10.2023 ОСОБА_5 сплатив штраф. 06.10.2023 у ОСОБА_5 вилучено посвідчення водія, у зв`язку з позбавленням права керування транспортними засобами, та посвідчення водія передано на зберігання до ТСЦ 4843 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях.

24.10.2023 о 23 годині 10 хвилин на 2 кілометрі автомобільної дороги Т1506 «Миколаїв-Доманівка-Берізки» працівниками СРПП ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області зупинено автомобіль марки АЗЛК моделі 2141201, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 . У подальшому, відносно ОСОБА_5 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП складено постанову серії БАД №600479 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. 00 коп. 06.11.2023 ОСОБА_5 сплатив вказаний штраф.

Після чого, ОСОБА_5 достовірно знаючи про обмеження, встановлені постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01.08.2023 продовжував керувати автомобілем марки АЗЛК моделі 2141201, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні, порушував Правила дорожнього руху, що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим 24.11.2023 на останнього було складено: постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД №857114 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів); протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №481643 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів); протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №104070 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди); протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №104069 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно).

За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №104069 від 24.11.2024, Миколаївським районним судом Миколаївської області 09.01.2024 (справа №945/2861/23, провадження №3/945/136/24) ОСОБА_5 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. 00 коп., з безоплатним вилученням транспортного засобу. Дана постанова набрала законної сили 22.01.2024.

Таким чином, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про позбавлення його права на керування транспортними засобами, розуміючи протиправність своїх дій, нехтуючи встановленим судом обмеженням у реалізації вищезазначеного права, систематично, умисно не виконує постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01.08.2023, яка набрала законної сили 14.08.2023.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

У кримінальному провадженні № 0000500 між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 382 КК України.

ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. При цьому, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 має понести за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, встановлені ст. ст. 473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та прокурору.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав свою вину, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений в присутності захисника, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання, а також особи ОСОБА_5 , який за місцем мешкання характеризується посередньо, за медичною допомогою до лікаря нарколога та психіатра не звертався, раніше не судимий.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 повністю усвідомлюють зміст угоди про визнання винуватості, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, при цьому обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно, покарання узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України обвинувачений ОСОБА_5 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення цього кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні № 0000500, між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

10.03.2025