справа № 165/1413/25
провадження №1-кс/165/309/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27 квітня 2025 року м. Нововолинськ
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.04.2025 близько 20 години 45 хвилини водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volvo» моделі «V70», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись ним по проїзній частині вул. Центральна в межах населеного пункту с. Волиця Володимирського р-ну, всупереч вимогам п.п. 2.9 а) «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (надалі Правил) керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також п.п. 2.3.б), д) Правил був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а саме, всупереч вимогам п.п. 10.1 Правил перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, та п.п. 14.2 в) Правил перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, при цьому не надав перевагу в русі мотоциклу марки «Forte» моделі «FT110-D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював рух по своїй смузі руху проїзної частини вул. Центральна с. Волиця Володимирського району та не переконавшись, що це буде безпечно і не створить іншим учасникам небезпеки для їх руху, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, чим створив небезпеку для руху транспорту, і, продовживши рух по зустрічній смузі руху, допустив зіткнення з мотоциклом марки «Forte» моделі «FT110-D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .
Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху водій ОСОБА_5 своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив зіткнення між транспортними засобами, які зазнали механічних пошкоджень, та спричинив водію ОСОБА_7 такі тілесні ушкодження: поєднана травма, відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, перелом склепіння черепа, епідуральний крововилив, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, у прямому причинному зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є грубі порушення водієм ОСОБА_5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а саме:
п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
п.2.9. Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напряму руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п.14.2.в. Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у тому, що своїми необережними протиправними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286-1 КК України.
Крім того, 24.04.2025 близько 20 години 45 хвилини, ОСОБА_5 , всупереч вимогам Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volvo» моделі «V70», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись ним по проїзній частині вул. Центральна в межах населеного пункту с. Волиця Володимирського р-ну, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, чим створив небезпеку для руху транспорту, і, продовживши рух по зустрічній смузі руху, допустив зіткнення з мотоциклом марки «Forte» моделі «FT110-D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який здійснював рух у зустрічному напрямку по правій смузі руху.
Завідомо знаючи, що ОСОБА_7 перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, отриманого в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди і якого він сам поставив в небезпечний для життя стан та маючи змогу надати потерпілому допомогу на місці пригоди, ОСОБА_5 самовільно покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.
25.04.2025 о 04 год. 03 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.
Вказує, що у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 . Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних злочинів поза розумним сумнівом підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, у тому числі: протоколом огляду місця події від 24.04.2025, протоколом огляду місцевості від 25.04.2025, поясненням ОСОБА_7 від 24.04.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.04.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.04.2025, та іншими зібраними доказами в їх сукупності та логічному взаємозв`язку.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що підозрюваний ніде офіційно не працює, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаних із дорожньо-транспортною пригодою, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років, відтак, усвідомлюючи тяжкість імовірного покарання у виді позбавлення волі на значний строк, з високою вірогідністю у разі обрання менш суворого запобіжного заходу ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового слідства та суду, задля уникнення кримінальної відповідальності.
Також вказує, що слід врахувати, що ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння спричинив дорожньо-транспортну пригоду з тяжкими наслідками та зник з місця події.
В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що в разі обрання менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_5 , вільно проводячи дозвілля, буде мати реальну можливість чинити на потерпілого який є неповнолітнім, свідків, частина з яких є неповнолітніми та односельчанами незаконний тиск з метою відмови останніми надання показань з приводу відомих їм обставин вчиненого кримінального правопорушення, або схиляння свідків, потерпілих та третіх осіб до дачі неправдивих показів в ході досудового розслідування.
В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий зазначає, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином, а саме не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкоджати збору в повному об`ємі матеріалів щодо встановлення об`єктивних обставин вчинення ним тяжкого злочину, вчинити інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду, зокрема проведенню різних експертиз, які будуть проводитись за його участі.
В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий вказує, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди під час якої потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, та на даний момент не сприяє проведенню досудового слідства, заперечуючи факт перебування за кермом автомобіля. У разі обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, ОСОБА_5 , може знову вчинити нове кримінальне правопорушення.
В обгрунтування даного ризику зазначає, що останній притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, в т.ч. за ч.1 ст.130 КК України.
Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1, ч.1 ст. 135 КК України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Вищевказане обґрунтовується встановленими слідством обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, а саме тим, що:
-наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких;
-у разі визнання винним ОСОБА_5 у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, йому загрожує покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років;
Отже, для запобігання ризикам, вказаним у ст. 177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості підозрюваного, превалює над принципом поваги до свободи особистості, застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде виправданим, оскільки жоден інший більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатен забезпечити повний контроль над поведінкою підозрюваного та не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, а менш суворі запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, описаним в клопотанні, слідчий просить клопотання задоволити.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, вважають, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, і з огляду на наявність обґрунтованої підозри та доведених ризиків, що існують на даній стадії досудового розслідування провадження, просять застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Підозрюваний ОСОБА_5 під час розгляду клопотання не заперечив своєї причетності до ДТП, внаслідок якої постраждав неповнолітній ОСОБА_7 . Також зазначив, що перед тим, як сісти за кермо, вживав незначну кількість алкоголю. Стосовно залишення місця ДТП, то пояснив, що не мав на меті переховуватися від органів досудового слідства, а внаслідок отриманого стресу розгубився та не міг контролювати своєї поведінки. Приїхав додому, оскільки проживає неподалік від місця ДТП і попросив дружину викликати швидку медичну допомогу, оскільки не міг знайти свого мобільного телефону. Так як теща і дружина сварили його за вчинене, то від`їхав машиною в поле, де і залишив транспортний засіб. Шкодує про вчинене, готовий сприяти слідству з метою встановлення об`єктивних обставин події, бажає відшкодовувати завдану шкоду потерпілому, попросити вибачення у нього та його родини. Немає наміру впливати на свідків та порушувати процесуальні обов`язки. Просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за фактичним місцем проживання, де він проживає з сім`єю, виховує та утримує двох неповнолітніх дітей, займається веденням особистого підсобного господарства. Має міцні соціальні зв`язки,як по місцю реєстрації, де проживають його батьки, так і по місцю фактичного проживання, де позитивно характеризується.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, мотивуючи необґрунтованістю підозри. Наголошує, що у матеріалах доданих до клопотання, відсутні докази на підтвердження ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого, а рапорт працівника поліції, в який внесено відомості про тілесні ушкодження потерпілого зі слів, не може слугувати належним доказом, тому не має підстав на даному етапі досудового слідства кваліфікувати дії підозрюваного за ч.2 ст.286-1 КК України. Також вважає необґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, оскільки допомога потерпілому була надана очевидцями ДТП. Звертає увагу суду на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, утримує двох неповнолітніх дочок, а також дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною до трьох річного віку, у нього є батьки і вказаних осіб підозрюваний не залишить без догляду та допомоги, а тому не буде переховуватись від слідства та суду. Захисник заперечив існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, зокрема таких, як чинити тиск на потерпілого та свідків, перешкоджання слідству, при цьому наголосив, що підозрюваний раніше жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, інкримінований злочин з суб`єктивної сторони належить до необережних злочинів. Окрім цього, захисник вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 не заперечує факту настання ДТП з його участю. Механізм ДТП ще не встановлено, Категорія справ про ДТП потребує ретельного та тривалого розслідування. Однак досудове розслідування тільки розпочате, усіх обставин справи не з`ясовано, тяжкість тілесних ушкоджень належним чином не підтверджена, тому просить врахувати наведені доводи при вирішенні клопотання сторони обвинувачення. Поряд з цим зауважив, що належну процесуальну поведінку підозрюваного можна убезпечити таким запобіжним заходом як домашній арешт з покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні заперечив доводи захисника і наголосив, що на даному етапі досудового слідства ОСОБА_5 вручено підозру, яка є обґрунтованою. Ризики, наведені у клопотанні є реальними. Тому просить задоволити клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до п."с" ч.1, ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод для обрання або для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.
Таким чином, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд не може обґрунтовувати прийняття такого рішення виключно тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення чи наявністю непогашеної чи не знятої у встановленому порядку судимості без належного з`ясування наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 194 ч.4 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілого, свідків.
Звертаючись до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, сторона обвинувачення зазначала, що підозрюваний ОСОБА_5 не сприяє проведенню досудового слідства, заперечує факт перебування за кермом автомобіля, може знову вчинити нове кримінальне правопорушення.
Під час розгляду клопотання, ОСОБА_5 не заперечив своєї причетності до ДТП, внаслідок якого потерпілим є неповнолітній ОСОБА_7 , пояснив, що перед тим, як сісти за кермо транспортного засобу, вживав алкоголь, готовий відшкодувати завдану шкоду.
Дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що підозра оголошена ОСОБА_5 , є обґрунтованою, і враховуючи, що прокурором доведено існування ризиків, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість перешкоджати досудовому розслідуванню, не виконувати процесуальні обов`язки підозрюваного, вчинити нове кримінальне правопорушення, враховуючи особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає, що належну процесуальну поведінку підозрюваного повністю можливо убезпечити більш м?яким запобіжним заходом.
Враховуючи той факт, що при розгляді клопотання прокурор не довів, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатні для запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя не вбачає достатніх правових підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою, та дійшов до висновку, що належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо забезпечити таким запобіжним заходом, як цілодобовий домашній арешт за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст 176-178, 181, 184,193,194 196, 197, 202, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Строк дії ухвали суду про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту встановити з 27 квітня 2025 року по 27 червня 2025 року включно.
На цей же період, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області та прокурора Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури Волинської області та суду за першою вимогою;
2) не залишати фактичне місце проживання АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
4) не спілкуватися з потерпілим та свідками події, щодо обставин, які стосуються ДТП.
Обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк два місяці.
Контроль за виконанням ухвали покласти на ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області.
Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту становить два місяці до 27 червня 2025 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 : АДРЕСА_2 .

Згідно з ч.4 ст.181 КПК України орган внутрішніх справ зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

Зобов`язати ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України негайно звільнити з-під варти та доставити підозрюваного ОСОБА_5 до місця фактичного проживання.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно, після її проголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_10