Провадження № 1-кп/643/803/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024 Московський районний м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Московського районного суду м. Харкова у м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002992 від 28 серпня 2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої на підставі ст. 89 КК України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 27 серпня 2024 року приблизно о 22:30, знаходячись у квартирі потерпілого ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, таємно заволоділа: мобільним телефоном ТМ «iPhone SE, 32 Gb», рожевого кольору, мобільним телефоном ТМ «iPhone 4 16 Gb» чорного кольору, годинниками ТМ «Skmel» чорного кольору, музичною колонкою ТМ «Beats Monster HX-S10» червоного кольору, електрошокером ТМ «BL-1102», грошовими коштами у розмірі 500,00 грн, а всього заподіяла матеріальну шкоду на загальну суму 4392,45 грн.

Відтак, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила, що вона дійсно вчинила зазначений злочин за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Також, потерпілий у цій заяві повідомив, що матеріальна шкода у цьому кримінальному провадженні відшкодована йому в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 погодилася на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, окрім її особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують її як особу, пояснивши, що рішення її є добровільним і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України їй зрозумілі.

Відтак, суд розглянув провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до § 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, її відношення до скоєного правопорушення та дані про її особистість.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_4 має вищу освіту, незаміжня, офіційно не працевлаштована, раніше не судима на підставі ст. 89 КК України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

У судовому засіданні прокурор повідомила та надала копію вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 03.12.2024 у справі № 643/11458/20. Згідно цього вироку, ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначено їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Обставини, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття, оскільки вона критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність бути покараною за вчинене.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для її виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченею, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у вигляді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відтак, враховуючи те, що наявні обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення, відсутність претензій матеріального і морального характеру з боку потерпілого, суд вважає можливим звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75, п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки ОСОБА_4 , на переконання суду, можливо виправити без реального відбуття покарання.

Щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, на яку покликалась прокурор у судовому засіданні, суд зауважує, що вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 03.12.2024 у справі № 643/11458/20 законної сили не набрав. Тобто, на час ухвалення вироку у цій справі, вирок у справі № 643/11458/20 не має для ОСОБА_4 кримінально-правових наслідків, через ненабрання таким вироком законної сили. Відтак, суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 70, 71 КК України, а з урахуванням положень ст. 537 КПК України, таке питання можливо вирішити під час виконання вироків, що набрали законної сили.

Запобіжний захід, обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2024 у справі № 643/9815/24 - зняти.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно акту № 7140 від 19.09.2024 вартість проведення товарознавчої експертизи № 7140 від 19.09.2024 Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» складає 3786,40 грн., які повинні бути стягнуті на користь держави.

Згідно довідки Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-24/26682-Д від 13.09.2024, такі витрати становлять 3029,12 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Потерпілому ОСОБА_5 матеріальна шкода, яку спричинила ОСОБА_4 відшкодована, шляхом повернення майна.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити іспитовий строк 2 (два) роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у сумі 6815,52 грн (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень п`ятдесят дві копійки).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2024 у справі № 643/9815/24.

Речові докази: мобільний телефон ТМ «iPhone SE, 32 Gb» рожевого кольору, мобільний телефон ТМ «iPhone 4 16 Gb» чорного кольору, годинники ТМ «Skmel» чорного кольору, музичну колонку ТМ «Beats Monster HX-S10» червоного кольору, електрошокер ТМ «BL-1102», гаманець чорного кольору ТМ «Baellery», ліхтарик чорного кольору ТМ «Outventure» вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 .

Речовий доказ: оптичний носій CD-R диск з відео записом з камери спостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Московський районний суд м. Харкова.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_6