Справа № 461/1599/25
Провадження № 1-кс/461/1392/25
УХВАЛА
про арешт майна
28.02.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в :
28.02.2025 слідчий відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (картка платників податку НОМЕР_1 ), а саме на: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06); земельну ділянку з кадастром номером :04:000:0034 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255); земельну ділянку з кадастром номером :01:013:0013 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255); житловий будинок АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255); особисті грошові кошти підозрюваного вилучені в ході затримання в порядку статті 208 КПК України в сумі 1770 гривень, 1844 доларів США, 140 Євро, 8 500 чеських крон, з метою конфіскації майна як виду покарання.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 24.01.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , який відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Л№1133 від 11.01.2006 виданого Львівською обласною КДКА, має право на заняття адвокатською діяльністю, надаючи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правову допомогу без укладення відповідного договору, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, 17.02.2025 близько 20:00 год. вимагав та 27.02.2025 о 08:25 год. перебуваючи у приміщенні МБТІ на вул. площа Ринок, 25 у м. Дрогобич, Львівської області одержав від ОСОБА_6 для себе частину неправомірної вигоди у розмірі 7000 доларів США, що станом на 27.02.2025 за курсом Національного банку України становить 291473,00 грн, за здійснення ним впливу на прийняття суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, який згідно з приміткою до ст.369-2 КК України, є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, позитивного рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 й ОСОБА_7 , та визначення місця проживання їх малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком, що в свою чергу створює підстави для отримання вказаною особою відстрочки від призову на військову службу та мобілізацію під час дії воєнного стану на території України, що мало місце за наступних обставин.

Так у відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (надалі - Закон України) встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, та Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

Поряд з цим, у відповідності до ст.23 Закону України встановлено підстави отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, зокрема встановлено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, а саме: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку; визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці; жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України; жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років; жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину, хвору на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність та інше коло осіб визначене законом.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2025 на консультацію до адвоката ОСОБА_5 (свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1133 від 11.01.2006 видане Львівською обласною КДКА) з метою отримання правової допомоги у вирішенні питання щодо розірвання шлюбу звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході усного спілкування з ОСОБА_5 ОСОБА_6 стало відомо про те, що в разі прийняття суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позитивного рішення під час розгляду справи щодо розірвання шлюбу між ним та його законною дружиною щодо визначення місця проживання їх малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком, останній отримає законні підстави для відстрочки від призову на військову службу та мобілізацію під час дії воєнного стану на території України (ч.1 п.4 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу на отримання неправомірної вигоди для себе за вплив на суддю Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, 30.01.2025 близько 19:00 год. перебуваючи за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, м. Дрогобич, вул. Завальна адвокат ОСОБА_5 висловив ОСОБА_6 протиправну вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди в сумі 15 000 доларів США за здійснення впливу на суддю Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області для того, щоб останнім було прийняте позитивне рішення на користь ОСОБА_6 щодо розірвання шлюбу із законною дружиною та визначення місця проживання їх малолітньої дитини разом з ним, що в подальшому надає ОСОБА_6 правові підстави щодо ухилення від призову на військову службу та мобілізацію під час дії на території України воєнного стану.

Надалі, діючи з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, адвокат ОСОБА_5 надав вказівки ОСОБА_6 щодо збору необхідної документації, яка в подальшому повинна бути подана до суду, для підтвердження наявності в останнього правових підстав щодо розірвання шлюбу із законною дружиною. При цьому, адвокат ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 чіткі вказівки, щодо змісту документів, які повинні бути подані в суд, зокрема останній зазначив, що ОСОБА_6 необхідно отримати довідку від сімейного лікаря (педіатра), а також заяву від рідної сестри, у яких йтиметься про невиконання біологічною матір`ю покладених на неї батьківських обов`язків, що в подальшому надасть суду зробити відповідні висновки про невиконання батьківського обов`язку його законною дружиною та прийняти рішення про позбавлення останньої батьківських прав, а також визначення місця проживання малолітньої дитини з ним, як одним із опікунів.

Так, 17.02.2025 у ході телефонної розмови ОСОБА_5 висловив вимогу ОСОБА_6 щодо здійснення грошового переказу в сумі 1211,20 грн на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , як оплату за судовий збір, щодо подання позовної заяви в інтересах останнього.

Цього ж дня, близько 20:00 год. у ході особистої зустрічі адвокат ОСОБА_5 висловив повторну вимогу ОСОБА_6 щодо надання йому неправомірної вигоди, однак в розмірі 14 000 доларів США, за здійснення впливу на суддю Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, щодо прийняття позитивного рішення на користь ОСОБА_6 щодо визначення місця проживання його малолітньої дитини з батьком, при цьому повідомивши ОСОБА_6 , що для того, щоб позовна заява була подана в суд та взята суддею до уваги, йому необхідно надати останньому половину раніше озвученої суми, тобто 7000 доларів США.

Завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди для себе за вплив на суддю Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, адвокат ОСОБА_5 , який відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1133 від 11.01.2006 виданого Львівською обласною КДКА, має право на заняття адвокатською діяльністю, надаючи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 правову допомогу без укладення відповідного договору, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе 17.02.2025 близько 20:00 год. вимагав, та 27.02.2025 о 08:25 год. перебуваючи у приміщенні МБТІ на вул. площа Ринок, 25 у м. Дрогобич, Львівської області одержав від ОСОБА_6 для себе частину неправомірної вигоди у розмірі 7000 доларів США, що станом на 27.02.2025 за курсом Національного банку України становить 291473,00 грн, за здійснення ним впливу на прийняття суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, який згідно з приміткою до ст.369-2 КК України, є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, позитивного рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 й ОСОБА_7 , та визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_6 , що в свою чергу надасть останньому правові підстави для отримання відстрочки від призову на військову службу та мобілізацію під час дії воєнного стану на території України, після чого протиправну діяльність ОСОБА_5 було припинено, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

27.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, що відповідно до ч.5 ст.2 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Так, згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платників податку НОМЕР_1 , перебуває наступне майно: квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06); земельна ділянка з кадастром номером :04:000:0034 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255); земельна ділянка з кадастром номером :01:013:0013 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255); житловий будинок АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255).

Окрім цього, під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку статті 208 КПК України в останнього вилучено його особисті кошти в сумі 1770 гривень, 1844 доларів США, 140 Євро, 8 500 чеських крон.

Беручи до уваги вищевикладене, просить клопотання задоволити.

Слідчий просить розглядати клопотання без його участі, та без участі власника майна, з метою забезпечення арешту майна та запобігання можливості відчуження вказаного майна до розгляду даного клопотання по суті.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд даного клопотання без виклику власника майна, - з метою забезпечення арешту майна, а також у відсутності слідчого.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 24.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

27.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Санкція ч.3 ст.369-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Як вбачається із долученого до клопотання протоколу затримання особи ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину від 27.02.2025, слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 провела особистий обшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував за адресою: АДРЕСА_3 (навпроти церкви Святого Юра), в ході якого виявлено та вилучено, зокрема: грошові кошти в сумі 1770 гривень, 1844 доларів США, 140 Євро, 8 500 чеських крон.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №409902234 від 27.01.2025, ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №409902247 від 27.01.2025, ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка з кадастром номером :04:000:0034 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №409902263 від 27.01.2025, ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка з кадастром номером :01:013:0013 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №409902203 від 27.01.2025, ОСОБА_5 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255).

Відповідно до ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно вимог ч.10 ст.170 КПК, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За змістом ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За приписами ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді, зокрема, конфіскації майна, а в його власності є нерухоме майно та в такого під час проведення особистого обшуку в ході затримання вилучено грошові кошти, а також те, що у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, вказане майно підлягатиме конфіскації.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту, що полягає у забороні користування, розпорядження та відчуження, на особисті грошові кошти ОСОБА_5 , вилучені в ході його затримання в порядку статті 208 КПК України в сумі 1770 гривень, 1844 доларів США, 140 Євро, 8 500 чеських крон.

Разом з тим, з огляду на встановлені обставини, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення клопотання в іншій частині.

Згідно вимог ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відтак, враховуючи наслідки арешту майна для його власника, розумність та співрозмірність обмеження права власності (володіння) завданням кримінального провадження, те, що арешт майна може бути накладений як з позбавленням права користування, так і без такого, слідчий суддя, відповідно положень п.5 ч.2 ст.173, ч.4 ст.173 КПК України, вбачає підстави для накладення арешту в частині заборони відчуження та розпорядження, без заборони користуватись таким, на наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06); земельну ділянку з кадастром номером :04:000:0034 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255); земельну ділянку з кадастром номером :01:013:0013 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255); житловий будинок АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255).

Слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а тому слідчий суддя вважає, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту в даному випадку відповідає вимогам розумності та співрозмірності втручання у мирне володіння майном по відношенню до завдань кримінального провадження.

Даний захід забезпечення кримінального провадження є співмірним та пропорційним переслідуваній меті, втручання у власність буде виправданим за вказаних умов, таким, що здійснено в порядку передбаченому законом, а відтак не буде свавільним.

Керуючись ст.ст.2, 7, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, із забороною відчуження та розпорядження, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (картка платників податку НОМЕР_1 ), а саме на: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06); земельну ділянку з кадастром номером :04:000:0034 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255); земельну ділянку з кадастром номером :01:013:0013 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255); житловий будинок АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255).

Накласти арешт, із забороною користування, відчуження та розпорядження на майно, яке було вилучене 27.02.2025 в ході затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 , а саме: особисті грошові кошти в сумі 1770 гривень, 1844 доларів США, 140 Євро, 8 500 чеських крон.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, підозрюваному. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути скасованою в порядку, що передбачений ст.174 КПК України.

Повний текст ухвали складений 04.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1