Справа № 183/4610/24
№ 1-кп/183/1163/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000281 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Родинське Покровського району Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді командира 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший лейтенант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.11.2019 № 533, старшого лейтенанта військової служби за контрактом ОСОБА_4 , призначеного наказом командира в/ч НОМЕР_2 на посаду командира 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 , з 14.11.2019 зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.

Старший лейтенант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні, або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Законом України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.

У відповідності до нової редакції статті 407 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини», який опубліковано у журналі Голос України від 04 березня 2015 року № 39 зазначено, що до ст. 407 КК України внесені зміни та її доповнено ч. 4, яка передбачає відповідальність, за самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду. Зазначені зміни набирають законної сили на наступний день після опублікування, тобто 05 березня 2015 року. Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_4 вчинив злочин в умовах особливого періоду.

25 серпня 2020 року о 08 год. 30 хв. командир 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою тимчасово ухилитись від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), та незаконно перебував за межами військової частини до 17 вересня 2023 року, коли був затриманий співробітниками поліції за скоєння іншого злочину.

Таким чином, 25 серпня 2020 року о 08. год. 30 хв. старший лейтенант ОСОБА_4 умисно самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та незаконно перебував за її межами до 17 вересня 2023 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також вказав, що він дійсно залишив військову частину НОМЕР_1 та не офіційно працював у м. Покровську Донецької області. У скоєному щиро кається.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000281 від 16.10.2020 року, згідно з яким 25.08.2020 року військовослужбовець за контрактом військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_4 , самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував поза межами військової частини до теперішнього часу (а.п.40-42);

- повідомленням ТВО командира військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення старшим лейтенантом ОСОБА_4 (а.п. 43-44);

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.11.2019 року № 533, відповідно до якого старшого лейтенанта військової служби за контрактом ОСОБА_4 , призначеного наказом командира в/ч НОМЕР_2 на посаду командира 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 , з 14.11.2019 зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та на всі види забезпечення (а.п.48);

- витягом з наказу командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по особливому складу) від 25.10.2019 року № 230, відповідно до якого з ОСОБА_4 укладено контракт строком на 3 роки, зараховано до списків особового складу ЗСУ та призначено на посаду командиром зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (а.п.54);

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.07.2020 року № 2279, про результати службового розслідування, відповідно до якого за систематичне порушення військової дисципліни, неналежне виконання своїх службових обов`язків, порушення вимог передбачених ст.ст. 11, 12, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України року, старшого лейтенанта ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено на нього дисциплінарне стягнення - «Попередження про неповну службову відповідність», а також позбавлено премії за відповідний місяць відсутності на військовій службі (а.п.57-60).

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, доведена в повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів не перебуває.

Однак, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем служби характеризується негативно, вчинив злочин, який тяжким.

За таких обставин, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також відсутність підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1