Справа № 638/623/25
Провадження № 1-в/638/155/25
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Смирнова В.А. ,

за участі секретаря судових засідань- Каркан А.В.

за участі прокурора Федченко М.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби Андрія Ольховського про приведення вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року та Голосіївського районного суду м.Києва від 04 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

Полковник внутрішньої служби Андрій Ольховський звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року та Голосіївського районного суду м.Києва від 04 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування подання зазначає, що Вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 04 червня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185, ч. 2 КК України, та призначено йому покарання - 1 (один) рік позбавлення волі. Згідно ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року до призначеного покарання призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за сукупністю злочинів - 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі. Зараховано у строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відбуту частину покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року - з 15.04.2021 року по 04.06.2024 року включно.

Вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири) роки 3 місяці. На підставі ч.4 ст.70 КК України із застосуванням ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 призначено остаточну мірупокарання шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 23вересня 2021року і вважати його засудженим до 4 (чотирьох) років 4 ( чотирьох) місяців позбавлення волі.

Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та зазначено наступне: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною другою ст. 51 КУпАП передбачена дія, вказана частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

За змістом Вироку Голосіївського районного суду м.Києва від 04 червня 2024 року ОСОБА_1 21 жовтня 2019 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, при цьому завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 462,64 грн.

Два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2019 року становить 1921 грн. Тобто, вказані дії ОСОБА_1 відповідають ч. 2 ст. 51 КУпАП.

За змістом Вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року 19 березня 2020 року ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, при цьому завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 1125,00 грн.

Два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2020 року становить 2102 грн. Тобто, вказані дії ОСОБА_1 відповідають ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Виконуючий обв`язки Начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» підполковник внутрішньої служби ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про судове засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, через канцелярію суду подав зяву, в якій просив розглянути подання без його участі.

Засуджений, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, подав заяву з проханням слухати подання у його відсутність.

Прокурор Федченко М.О. не заперечував проти задоволення подання відносно засудженого ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що Вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 04 червня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185, ч. 2 КК України, та призначено йому покарання - 1 (один) рік позбавлення волі. Згідно ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року до призначеного покарання призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за сукупністю злочинів - 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі. Зараховано у строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відбуту частину покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року - з 15.04.2021 року по 04.06.2024 року включно.

Вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири) роки 3 місяці. На підставі ч.4 ст.70 КК України із застосуванням ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 призначено остаточну мірупокарання шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 23вересня 2021року і вважати його засудженим до 4 (чотирьох) років 4 ( чотирьох) місяців позбавлення волі.

Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та зазначено наступне: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною другою ст. 51 КУпАП передбачена дія, вказана частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

За змістом Вироку Голосіївського районного суду м.Києва від 04 червня 2024 року ОСОБА_1 21 жовтня 2019 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, при цьому завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 462,64 грн.

Два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2019 року становить 1921 грн. Тобто, вказані дії ОСОБА_1 відповідають ч. 2 ст. 51 КУпАП.

За змістом Вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року 19 березня 2020 року ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, при цьому завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 1125,00 грн.

Два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2020 року становить 2102 грн. Тобто, вказані дії ОСОБА_1 відповідають ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із Законом № 3886-IX, ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян є дрібним викрадення чужого майна.

Визначаючи граничний розмір дрібної крадіжки - двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, слід виходити із того розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» становить 1921 грн.

Таким чином, гранична сума дрібної крадіжки, станом на момент вчинення діяння за яким Вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 04 червня 2024 року засуджено ОСОБА_1 , становила 1921 грн.

Тобто, станом на день розгляду клопотання відповідальність за дії ОСОБА_1 передбачена ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Станом на 01.01.2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» становить 2102 грн.

Таким чином, гранична сума дрібної крадіжки, станом на момент вчинення діяння за яким Вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року засуджено ОСОБА_1 , становила 2102 грн.

Тобто, станом на день розгляду клопотання відповідальність за дії ОСОБА_1 передбачена ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд вважає подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби Андрія Ольховського про приведення вироку суду у відповідність до закону таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби Андрія Ольховського про приведення вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року та Голосіївського районного суду м.Києва від 04 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» - задовольнити.

Привести вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 04 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 04 червня 2024 року.

Виключити з вироку Голосіївського районного суду м.Києва від 04 червня 2024 року посилання на ч.4 ст.70 КК України.

Привести вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року.

Виключити з вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2022 року посилання на ч.4 ст.70 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 23 вересня 2021року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя В.А. Смирнов