ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2024 року про обрання запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 лютого 2025 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що про причетність підозрюваного ОСОБА_7 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення свідчать докази, які долучені до матеріалів клопотання.

Зазначає, що доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_7 , у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду. Підозрюваний міцних соціальних зв`язків не має.

Вказує, що з огляду на те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, а наразі він підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, наявним є ризик у вигляді вчинення іншого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурором не було доведено наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також зазначає, що запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні забезпечити унеможливлення реалізації ризиків, встановлених у судовому засіданні. Підстав для обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні встановлено не було.

Також вказує, що з огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, враховуючи обставини вчинення злочину, в даному випадку доцільно не визначати розмір застави, оскільки застава, як запобіжний захід, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 , що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що повний текст ухвали було направлено на електронну пошту захисника 28.01.2025 року.

Зазначає, що слідчий суддя не навів жодних фактичних обставин, які б підтверджували існування ризиків.

Вказує, що наразі досудове розслідування завершено, ОСОБА_7 повністю визнає свою вину, не перешкоджав встановленню обставин справи та готовий співпрацювати з судом. ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, двох неповнолітніх дітей, дружину інваліда та матір похилого віку, зареєстрований та постійно проживає за місцем реєстрації.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, не заперечував проти розгляду справи без участі захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Перевіривши надані матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК є обґрунтованими і підтверджуються доказами долученими до клопотання слідчого, які об`єктивно свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення та можливу причетність до нього підозрюваного і є достатніми для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Санкція ч. 4 ст. 186 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

При розгляді клопотання слідчого слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення заявлених ризиків, які підтверджуються тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого, умисного, корисливого кримінального правопорушення, пов`язаного із заподіянням насильства, він не працевлаштований, раніше судимий, що дозволяє дійти висновків про наявність ризиків продовження протиправної діяльності, а також ризику переховування від органів досудового розслідування.

Зазначені обставини свідчать про неможливість запобіганню вказаним ризикам, без застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний раніше судимий, не має постійного місця роботи та заробітку, що вказує на те, що вчинення кримінальних правопорушень майнової спрямованості може бути єдиним джерелом заробітку для підозрюваного та, відповідно вказує, що у подальшому підозрюваний може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення з метою заробітку коштів, перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді видно, що судом враховані дані про особу ОСОБА_7 , які також свідчать, що інший, більш м`який запобіжний захід, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам.

Що стосується доводів захисника, про те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, двох неповнолітніх дітей, дружину інваліда та матір похилого віку, зареєстрований та постійно проживає за місцем реєстрації, то ці обставини не можуть бути важелем для зменшення встановлених ризиків, оскільки не нівелює останні.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного відповідає вимогам статей 177, 178, 183, 194 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4