УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/2495/25

Провадження №1-кс/712/1067/25

02.03.2025 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000615 від 19.02.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, освіта середня, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, не одружений, є особою з інвалідністю ІІ групи, депутатом будь-якого рівня, учасником бойових дій не є, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до суду з погодженим прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням у кримінальному провадженні №0000615 від 19.02.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000615 від 18.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він за попередньою змовою із ОСОБА_8 , виконуючи умови раніше досягнутої злочинної згоди про вчинення злочину, в період часу з 09 години 30 хвилин по 11 годину 30 хвилин 28.02.2025, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, маючи умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи в період воєнного стану, який введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, в подальшому продовжений Указом Президента України за № 26/2025 від 14.01.2025 строком на 90 діб, шляхом зламу замка вхідних дверей, незаконно проникли до квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_9 та в якій проживають ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та заволоділи особистим майном ОСОБА_10 , а саме: ноутбуком Macbook Pro, блоком живлення Ugreen на 100 Вт., кабелем USB-C Ugreen, окулярами Ray Ban, приставкою Apple-TV, колоною JBL Go3 Red, повербанком сірого кольору ZMI на 25000 mAh, повербанком на 24600 mAh., пляшкої віскі Jack Daniels об`ємом 0,7 л., пляшкою лікеру Pisаng Ambom 0,7 л., пляшкою коньяку Абшерон об`ємом 0,5 л., грошовими коштами в сумі 940 Євро (1 купюра номіналом 500 євро, 1 купюра номіналом 200 євро, 1 купюра номіналом 100 євро, 2 купюри номіналом 50 євро, 2 купюри номіналом 20 євро), що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 28.02.2025 становить 40 884 гривні 54 копійок, та 2 000 доларів США (20 купюр номіналом по 100 доларів США), що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 28.02.2025 становить 83 028 гривні.

Після скоєння злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

28 лютого 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст. 208 КПК України та 01.03.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України стверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: даними протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 ; даними протоколу огляду місця події від 28.02.2025; показаннями потерпілого ОСОБА_12 ; показання потерпілої ОСОБА_11 ; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпілою ОСОБА_11 ; даними протоколу обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 за адресою м. Черкаси, просп. Хіміків, 53; даними протоколу затримання ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Як зазначено у клопотанні, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою до застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи свою вину та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років (тяжкий злочин), а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння може спонукати останнього, перебуваючи на волі, ухилитися (змінити місце проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання.

Крім того, підозрюваний офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, у зв`язку з цим у нього відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання. На частині території України ведуться активні бойові дії, а отже в разі переховування особи від органу досудового розслідування це значно ускладнить розшук підозрюваного.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, зокрема очевидців події, які надали викривальні покази щодо вчиненого ним злочину, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду. У зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може на них незаконно впливати, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження та судового розгляду, зокрема в частині відмови надання ним показань або зміни показань.

Ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , офіційно не працює, тому не має законного джерела доходу для забезпечення своєї життєдіяльності, у зв`язку з чим він може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Посилаючись на неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до суду.

У судовому засіданні прокурор та слідчий на задоволенні клопотання наполягали повністю з підстав, викладених у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення даного клопотання та пояснили, що ОСОБА_5 є особою з інвалідністю 2 групи, отримує пенсію, має на утриманні неповнолітнього сина, матір якого також є особою з інвалідністю 2 групи, має власне житло, позитивно характеризується за місцем проживання. На думку підозрюваного та його захисника, відсутні докази причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому безпідставним є застосування до нього заходів забезпечення у даному кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою. З огляду на наведене підозрюваний та його захисник просили застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в режимі таємниці досудового слідства, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000615 від 18.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Частиною другою ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одними із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо оцінки слідчим суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду (рішення у справі Fox, CampbellandHartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32; рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, станом на день вирішення даного клопотання про обрання запобіжного заходу підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 ; даними протоколу огляду місця події від 28.02.2025; показаннями потерпілого ОСОБА_12 ; показання потерпілої ОСОБА_11 ; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпілою ОСОБА_11 ; даними протоколу обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 за адресою м. Черкаси, просп. Хіміків, 53; даними протоколу затримання ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Водночас слідчий суддя при вирішенні даного клопотання зауважує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Вирішуючи питання наявності зазначених прокурором та слідчим ризиків, слідчий суддя зазначає, що слідчим та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність такого ризику як незаконний вплив на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні.

При цьому доказів того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний може внаслідок обізнаності про порядок вчинення злочину вплинути на збереження речей та документів, слідчий та прокурор слідчому судді не назвали та не надали.

Як зазначено у п. 51 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Буров проти України» у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldova п. 58).

Відтак, враховуючи належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 під час розгляду клопотання стосовно нього, а також те, що останній має міцні соціальні зв`язки, а саме: живе у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, матір якої є особою з інвалідністю 2 групи та також є особою з інвалідністю 2 групи, позитивно характеризується за місцем проживання, підозрюється у вчиненні не насильницького злочину проти власності, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведені підстави щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також прокурором та слідчим у судовому засіданні не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні підстави для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Частиною четвертою ст. 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Окрім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення не може бути відповідно до практики Європейського Суду (зокрема, рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України») єдиною підставою для обрання найсуворішого виду запобіжного заходу.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя висновує, що слідчий та прокурор не довели обставини, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а отже про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на наведене та беручи до уваги, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та беручи до уваги, що доказів протилежного суду не названо та не надано, на переконання слідчого судді, на даний час наявні всі підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 28.04.2025, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід є співрозмірним із тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти визначеним ризикам.

Доведеність винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 12, 131, 132, 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000615 від 19.02.2025, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, до 28.04.2025, включно.

Покласти на підозрюванго ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою;

2) цілодобового перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Черкаській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття);

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

4) не відлучатися із населеного пункту, де проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

5) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 28.04.2025, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання ним зазначених вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на Черкаське РУП ГУНП у Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 10 хв 05.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_13