612/889/24, 1-кп/612/62/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року с-ще. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в с-щі. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, одруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 04 березня 2024 року, №64 на посаду водія їдальні взводу забезпечення військової частини старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, справи та посаду прийняв, приступив до виконання обов`язків за посадою.

Відповідно до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, старший солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

ОСОБА_4 перебуваючи у військовому званні «старший сержант», будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі - Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Так, 18.09.2024 (більш точний час не встановлений) у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, а саме з раніше знайомою неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього, 18.09.2024 приблизно о 08.00 год за добровільною згодою неповнолітньої ОСОБА_6 , прийшов в приміщення гаражу її житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та реалізуючи свій злочинний умисел, який спрямований на вчинення дій сексуального характеру з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, протиправно, умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток неповнолітньої ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що останній виповнилося 15 років, вступив із неповнолітньою ОСОБА_5 у статевий акт, шляхом вагінального проникнення в її тіло з використанням геніталій.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування у вчинені ним діянні, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлені обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку.

Потерпіла неповнолітня ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, надали письмову заяву в якій зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають, їм роз`яснено порядок розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. При вирішенні міри покарання просили не призначати покарання у виді реального його відбуття.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеному кримінальному правопорушенні доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 155 КК України вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин відповідно ст. ст. 66 та 67 КК України.

Згідно класифікації кримінального правопорушення, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 155 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, є військовослужбовцем.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує, що ним скоєно нетяжкий злочини, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які його обтяжують та пом`якшують.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 155 КК України.

При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діянь, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, згідно яких він є військовослужбовцем, раніше не судимий, відсутність обставини, що обтяжує та пом`якшує покарання, позицію потерпілої та її законного представника, які не заперечували проти призначення обвинуваченому іспитового строку, претензій до обвинуваченого не мають, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує те, що ОСОБА_4 засуджується до покарання з іспитовим строком, отже, суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.09.2024, слід скасувати.

Цивільний позов не пред`являвся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Арешт на майно, а саме на: труси чоловічі та жіночі штани, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.09.2024 скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області: труси чоловічі, які належать ОСОБА_4 повернути останньому, а при відмові від отримання знищити; жіночі штани, які належать потерпілій ОСОБА_5 повернути останній, а при відмові від отримання знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1