Справа № 177/1047/18
Провадження № 1-о/177/2/25
У Х В А Л А

Іменем України

23.01.2025 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2019 за нововиявленими обставинами,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

засудженого (заявника) ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

До Криворізького районного суду Дніпропетровської області 03.01.2025 надійшла заява про перегляд за новновиявленими обставинами вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2019, яким його засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вимоги за заявою обґрунтовано тим, що під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, він категорично заперечував свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Водночас, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок щодо нього, взяв до уваги виключно неправдиві показання потерпілої ОСОБА_5 , а також незаконні судово-медичне дослідження та зроблені на його підставі висновки судово-медичних експертиз щодо виявлення у потерпілої тілесних ушкоджень.

Засуджений вказує, що обставини, на які він покликається в заяві про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, стали йому відомі в грудні 2024 року з відповіді МОЗ від 06.12.2024 № Т-12225//11605-зв на його звернення за роз`ясненням наявних фактів.

Крім того, з відповіді ДСУ «Головного бюро судово-медичної експертизи» Міністерства охорони здоров`я України» від 13.12.2024 № 2489-3, із посиланням на ст. 71 Закону України «Про судову експертизу», на його заяву про можливість складання висновку спеціаліста на підставі заяви фізичної особи, стало відомо, що чинним законодавством не передбачено складання висновку спеціаліста на підставі заяви фізичної особи.

Листом від 12.12.2024 ДСУ № 4418 «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» також підтверджено, що судово-медична експертиза може проводитись лише на підставі постанови слідчого органу або ухвали суду та на підставі оригіналів медичної документації.

Станом на 06.09.2017 при складанні висновку спеціаліста № 1507 судово-медичний експерт ОСОБА_6 не мала постанови слідчого органу або ухвали суду, та при подальшому складанні висновків експертів від 18.12.2017 № 2102, 09.03.2018 № 287, від 02.04.2018 № 371, медична документація не надавалася експерту слідчим органом та не вилучалася у встановленому КПК порядку. Також, судово-медичний експерт ОСОБА_6 не виконала вимоги Наказу МОЗ та МВС від 06.07.2016 № 612/679 «Про порядок обліку фактів звернення та доставлення до закладів охорони здоров`я осіб у зв`язку із заподіянням їм тілесних ушкоджень кримінального характеру та інформування про такі випадки органів і підрозділів поліції». Вказані обставини свідчать про те, що вищезгадані висновки судово-медичних експертиз є недопустимими доказами.

Також зазначав, що наявність синця у потерпілої зафіксована лише у висновку спеціаліста від 06.09.2017, у той час, як два інших спеціаліста при огляді останньої, не зафіксували наявність синця в медичній документації.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав подану ним заяву та просив задовольнити з підстав та мотивів, що наведені в ній.

Потерпіла ОСОБА_4 просила залишити заяву про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами без задоволення, як безпідставну та необґрунтовану.

Прокурор правом участі в судовому засіданні не скористався. Про день, час та місце судового розгляду обізнаний. Причини неявки суду не повідомлялися, заяви про відкладення розгляду справи з поважних причин не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 466 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Отже, суд вважає за можливе провести розгляд заяви ОСОБА_2 за відсутності прокурора, що не суперечить ч. 2 ст. 466 КПК України.

Розглянувши заяву, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, 3)скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути, 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК України передбачено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Системне тлумачення норм статей 459, 462, 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; 2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Зокрема, відповідно ч. 2 ст. 459 КПК, України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Із змісту зазначеної норми слідує, що нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Судом встановлено, що вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2019, ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (т. 1 а.с. 84-87).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15.07.2019 указаний вирок суду першої інстанції залишено без змін (т. 1 а.с. 198-201).

Засуджений ОСОБА_2 21.07.2021 звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з заявою про перегляд вироку суду від 15.03.2019 за нововиявленими обставинами (т. 1 а.с. 218-228), яка ухвалою суду Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.12.2021 (т. 3 а.с. 35-36) залишена без задоволення.

Згідно з ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.02.2022 (т. 3 а.с. 98-104) зазначена ухвала суду від 17.12.2021 залишена без змін.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 вважає, що при розгляді даної кримінальної справи суд врахував завідомо неправдиві показання потерпілої ОСОБА_4 , незаконний висновок спеціаліста № 1507 від 0.09.2017, у зв`язку з чим просив суд визнати вищезазначені докази недопустимими, неналежними та завідомо неправдивими.

Разом з тим, встановлено, що суд, ухвалюючи щодо Трюхана вирок від 15.03.2019, допитавши потерпілу, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, зокрема, слідчий експеримент, висновки судово-медичних експертиз, надавши їм, згідно зі ст. 94 КПК України, як кожному окремо, так і сукупності, належну оцінку, поклав їх в основу обвинувального вироку.

Із такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі погодився при перегляді вироку і суд апеляційної інстанції.

Слід зазначити, що факт завідомо неправдивих показань потерпілої або свідків, а також завідомо неправдивий висновок експерта, є кримінально караними діяннями. Водночас, потерпіла ОСОБА_4 , а також судово-медичний експерт ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 384 КК України, не притягнуті, із огляду на що, зазначені засудженим обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК України, оскільки вони не знайшли свого підтвердження.

Що стосується посилань заявника, як на нововиявлені обставини, відповіді на його звернення від МОЗ від 06.12.2024 № Т-12225//11605-зв та від ДСУ «Головного бюро судово-медичної експертизи» Міністерства охорони здоров`я України» від 13.12.2024 № 2489-3 у яких, на думку заявника, зазначається про незаконність висновку спеціаліста в справі та похідних від нього висновків судово-медичних експертиз, які суд поклав в основу обвинувачення безпідставно, суд вказує, що зазначені відповіді не мають доказового значення в справі, та вони не є нововоявленими обставинами в розумінні ст. 459 КПК України. Суд наголошує, що висновки експертів в справі, в сукупності з іншими доказами, досліджені судом під час судового розгляду та виключно суд, відповідно до ст. 94 КПК України, має надати оцінку доказам, як кожному окремо, так і в сукупності. Засуджений ОСОБА_2 під час досудового розслідування отримував доступ до матеріалів кримінального провадження за участі захисника та був ознайомлений з ними, зокрема, із висновком спеціаліста та висновками експертів (т. 2 а.с. 129). Також, матеріали кримінального провадження в повному обсязі були досліджені під час судового розгляду. Отже, обставини, за яких складені висновки спеціаліста та судово-медичні експертизи, були відомі як суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, так і самому засудженому. Висновки судово-медичних експертиз належним чином оцінено у сукупності з іншими доказами та покладено в основу обвинувального вироку. Підстав для визнання їх недопустимими з підстав, зазначених засудженим, не встановлено. Відтак, зазначені у заяві ОСОБА_2 обставини не є нововиявленими в розумінні п. 4 ч.2 ст.459 КПК України.

На переконання суду, наведені у заяві ОСОБА_2 підстави перегляду вироку за нововиявленими обставинами, фактично зводяться до переоцінки доказів, які вже досліджувалися судом, що суперечить положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема, такій засаді кримінального провадження, як верховенство права, яка передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого, якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

Повноваження судів на перегляд справи мають використовуватися для виправлення судових помилок чи порушень у відправленні правосуддя, але не для нового розгляду справи. Перегляд не може використовуватися як повторна апеляція і сама по собі можливість існування двох різних поглядів на справу не може бути підставою для перегляду. Відступ від цього принципу є виправданим лише у випадку, якщо зумовлений обставинами суттєвого та вагомого характеру.

У главі 34 КПК визначено порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами.

Цей механізм застосовується лише у випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Водночас, із досліджених у судовому засіданні документів, наданих ОСОБА_2 , не встановлено нововиявлених обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, які б спростовували висновки суду, а тому його заяву про перегляд вироку від 15.03.2019 за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 459, 466-467 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2019за ново1виявленими обставинами, - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів із дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 24.01.2025.

Суддя: ОСОБА_1