Справа № 766/7808/24
н.п 1-кп/766/2469/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за процедурою спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.04.2024 року за № 0000746, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Абан Абанського району Красноярського краю Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3,5 ст. 111-1 КК України-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, перебуваючи у не встановленому досудовим розслідуванням місці на території м. Генічеськ Херсонської області, достовірно володіючи інформацією, що з 24 лютого 2022 року підрозділами збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, здійснено повномасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, свідомо та добровільно прийняв рішення у період воєнного стану співпрацювати з окупаційною владою Російської Федерації, з метою вчинення дій на шкоду Україні.

Таким чином, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду директора Генічеського ліцею № 4 Генічеської міської ради (далі Генічеський ліцей № 4 Генічеської МР), розташованого за адресою: Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Лазурна, 5, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, після повної окупації військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації території м. Генічеськ Херсонської області, тобто після 24 лютого 2022 року, перебуваючи на території зазначеного міста, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, керуючись ідеологічними мотивами, добровільно погодився на співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації, зокрема на їх пропозицію продовжити займати посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та з організацією освітнього процесу, а саме директора Генічеського ліцею № 4 Генічеської МР.

В подальшому, не пізніше 27.07.2022, вказаний ліцей перейменований в «державну бюджетну освітню установу Херсонської області «Генічеська школа № 4 Генічеського муніципального округу» - «государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области «Геническая школа № 4 Генического муниципального округа», (далі ГБОУ Херсонской области «Геническая школа № 4 Генического МО») та на виконання наказу Департаменту освіти і науки Херсонської області «Про прийняття державних бюджетних освітніх установ до нового 2022-2023 навчального року» від 22.08.2022 № 212 прийнята до державної системи освіти країни агресора Російської Федерації.

Згодом, не пізніше 22.12.2022 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена), ОСОБА_5 окупаційною владою Російської Федерації був перепризначений на посаду директора ГБОУ Херсонской области «Геническая школа № 4 Генического МО» та отримав повноваження з виконання організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій щодо діяльності цього закладу.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Крім того, ОСОБА_5 будучи призначений окупаційною владою Російської Федерації на посаду директора д Генічеського ліцею № 4 Генічеської МР, маючи досвід викладацької діяльності, пов`язаної з організацією освітнього процесу використовуючи отримані повноваження, організував діяльність очолюваного ним закладу та забезпечив освітній процес російською мовою за освітніми стандартами та навчальними планами Російської Федерації, із повним виключенням з освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами повної загальної середньої освіти України та здійснював контроль за виконанням освітніх програм. З цією метою ОСОБА_5 здійснив підбір працівників закладу, які погодились впроваджувати стандарти освіти держави-агресора та призначив їх на посади.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти.

Так, Державним стандартом початкової освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688) передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь. До ключових компетентностей, серед іншого належать: вільне володіння державною мовою, спроможність діяти як відповідальний громадянин та брати повноцінну участь у громадському та суспільному житті, спираючись на критичне оцінювання основних подій національної, європейської та світової історії, а також повагу до прав людини та верховенства права, цінування культурного розмаїття різних народів та ідентифікацію себе як громадянина України.

Також, Державним стандартом базової середньої освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 898, визначено, що метою базової середньої освіти є розвиток природних здібностей, інтересів, обдарувань учнів, формування компетентностей, необхідних для їх соціалізації та громадянської активності, виховання відповідального, шанобливого ставлення до родини, суспільства, навколишнього природного середовища, національних та культурних цінностей українського народу. Реалізація мети базової середньої освіти ґрунтується на таких ціннісних орієнтирах, як формування в учнів активної громадянської позиції, патріотизму, поваги до культурних цінностей українського народу, його історико-культурного надбання і традицій, державної мови, плекання в учнів любові до рідного краю.

Натомість ОСОБА_5 , співпрацюючи з окупаційною владою, запровадив у Генічеському ліцеї № 4 Генічеської МР освітній процес, який повністю протирічить меті як початкової так і базової середньої освіти в Україні та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти спрямовані на возвеличення Російської Федерації, її історичної ролі та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови, що має своєю кінцевою метою збуджувати агресію та ненависть до України.

Крім того, з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 24.02.2022, прийняв участь у постановочному відео для пропагандистських засобів масової інформації окупаційної влади, на якому спільно із окупаційною владою міста Херсона відкриває мурал з зображенням представника пропагандиського руху ОСОБА_6 на стіні Генічеського ліцею № 4 Генічеської МР.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями здійснив пропаганду у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 111-1 КК України, тобто у здійсненні громадянином України пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також дій громадянином України, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Вказане кримінальне провадження здійснювалось за відсутності ОСОБА_5 у зв`язку з його ухиленням від органу досудового розслідування та суду.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.04.2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000746 від 16.04.2024 року.

Під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_5 та повідомлення про підозру публікувалися в засобах масової інформації у газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Згідно із ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.09.2024 року кримінальне провадження № 0000746 від 16.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3,5 ст.111-1 КК України, проведено відповідно до ч.3 ст.323 КПК України, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Повідомлення, виклики та процесуальні документи відносно ОСОБА_5 здійснювались усіма можливими способами, зокрема шляхом оприлюднення їх у газеті "Урядовий кур`єр", офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та Херсонського міського суду Херсонської області, та були вручені захиснику обвинуваченого, що відповідає встановленим вимогам кримінального процесуального законодавства.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 вважає недоведеною винуватість ОСОБА_5 в інкримінованих злочинах, оскільки на його думку, стороною обвинувачення не було доведено, без розумного сумніву, вину ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченню, докази носять формальний характер, а тому просив суд ухвалити виправдувальний вирок.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги досліджені у судовому засіданні, а саме:

-протоколом огляду від 23.10.2023 року з фотознімками з екрану, як додаток до нього, об`єктом огляду якого було загальнодоступні Інтернет ресурси телеграмм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якому розміщена інформація щодо вчинення колабароційної діяльності ОСОБА_5 , який став директором навчального закладу у генічеському ліцеї, посилання та його інтерв`ю телеканалу Таврия Херсон, на в якому ОСОБА_5 , як директор Генической школы № 4 вказує про запровадження патріотичного виховання в школі, проводить відкриття муралу на честь пам`яті ОСОБА_7 , яка була проросійські налаштована активісткою та яка була вбита нібито за свою позицію, вихваляє всіх проросійсько налаштованих громадян;

-«Выпиской из Единого государственного реестра юридических лиц № ЮЭ9965-23-28262284 от 07.03.2023» в якій вказується про створення «Государственного бюджетного образовательного учреждения Херсонской области «Геническая школа № 4 Генического муниципального округа»», директором якого является « ОСОБА_8 », та зазначенням всіх банківських та платіжних реквізитів юридичної особи в реєстрах та базах Російській Федерації, в тому числі зазначенням юридичної адреси місця знаходження школи: Херсонська область, м.о. Генический, г. Геническ, ул. Лазурная д. 5;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.10.2023 року з фотокартками, згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнала серед інших фотокарток обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, який під час тимчасової окупації Херсонської області зайняв посаду директора Генічеської ЗОШ №4, перейшов на бік окупаційної влади та розповсюджував навчальну програму рф серед вчителів;

-Висновком експерта № СЕ-19/111-23/58918-ФП портретної експертизи від 22.11.2023 року, відповідно до якого зображення особи чоловічої статі, одягненої у светр білого кольору у відеофайлі директор.mp4, що зафіксована на відеозаписі у проміжках часу з 00.28 хв. По 00.48 хв., та у зображенні особи в особової картці Державної міграційної служби України на імя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у файлі графічного документа ОСОБА_10 .pdf, наданому в якості порівняльного зразка, зображена одна й та сама особа.

-Показаннями свідка ОСОБА_9 , наданими в судовому засіданні, в яких він зазначив, що станом на час повномасштабного вторгнення та до вересня 2022 року, він перебував в м. Генічеськ Херсонської області. Від вчителів школи знає, що директор школи ОСОБА_5 зібрав нараду в школі та заявив, що школа переходить працювати на російську владу, та запропонував всім вчителям перейти разом з ним. Приблизно 80 % колективу школи перейшло на бік окупаційної влади. ОСОБА_5 майже відразу почав співпрацювати з державою - агресором та продовжив працювати в цій школі як директор школи, став запроваджувати російську програму в школі для навчання. В той час особисто бачив, як в Генічеській школі № 4 був вивішений російський прапор.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду дійти однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень передбаченого ч.3, 5 ст. 111-1 КК України.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, висловленої в постанові від 11.02.2020 у справі №761/33311/15-к, під час розгляду кримінального провадження, даючи оцінку допустимості доказу, суд має проаналізувати критерії допустимості таких доказів, як: законність джерела, законність способу отримання, процесуальне оформлення перебігу й результатів слідчої дії.

Так, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні наведені вище письмові докази та покази свідків та надавши їм належну правову оцінку, відповідно до вимог ст.94 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, враховуючи, що показання свідків є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими письмовими доказами, які, на думку суду, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає. Перелічені вище джерела інформації, отримані з телеграм-каналу, Інтернет ресурсів, суд оцінює за правилами документа (ст.99 КПК України), а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими. Враховуючи цілковиту узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані достовірними доказами обвинувачення, на підставі яких суд приймає рішення у справі. Жодної із передбачених законом обставин для визнання зазначених доказів недопустимими судом не констатовано та в ході кримінального провадження не встановлено, як і порушень фундаментальних прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_11 , гарантованихКонституцією Українита Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, при проведенні досудового розслідування та збиранні і оформленні доказів стороною обвинувачення.

За викладених підстав суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.111-1, ч.5 ст.111-1 КК України в об`ємі пред`явленого обвинувачення, надані докази суд визначає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України, будь-яких порушень вимог діючого законодавства під час розгляду кримінального провадження не встановлено, достовірними, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

При призначенні певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкціях ч.3,5 ст. 111-1 КК України Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України віднесено до нетяжких та тяжких злочинів, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого та спричинені наслідки.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України, згідно якої - юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавленні волі, додаткового покарання та з конфіскацією майна та захисника, який просив ухвалити виправдувальний вирок, суд вважає,що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.3ст.111-1,ч.5ст.111-1КК України, у вигляді позбавлення волі, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ст.63КК Українине вбачається,з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, в тому числі у сфері освіти, а також, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, займатись освітньою та виховною діяльністю, а також з конфіскацією всього належного йому майна, що на думку суду буде відповідати принципам та меті призначення покарання, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування статей 69 та 75 КК України в даному кримінальному провадженні не встановлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у повному обсязі.

Речові докази суду не представлені.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 111-1, ч.5 ст. 111-1 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, в тому числі у сфері освіти, а також, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, займатись освітньою та виховною діяльністю на строк 12 років;

-за ч. 5 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, в тому числі у сфері освіти, а також, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, займатись освітньою та виховною діяльністю на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, в тому числі у сфері освіти, а також, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, займатись освітньою та виховною діяльністю строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання та приведення вироку до виконання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, в тому числі у сфері освіти, а також, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, займатись освітньою та виховною діяльністю, рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року залишити без змін до затримання обвинуваченого та приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3824гривень .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст.138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити/надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1