Справа №211/6456/24 Провадження № 1-кп/211/249/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001177 від 29.09.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працює, неодружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей та інших осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-19.03.2024 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., штраф не сплачено;

- 15.04.2024 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнений відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Зелений Став Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працює, неодружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей та інших осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимий,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

встановив:

29 вересня 2024 о 07 годині 40 хвилині, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 перебували на трамвайній зупинці «станція Кривий Ріг-Головний» в Довгинцівському районі м.Кривого Рогу, де побачили потерпілого ОСОБА_6 , який виходив з трамваю та який мав при собі шкіряну сумку коричневого кольору через плече. В цей час у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , раптово виник єдиний злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи який вони, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вступили у злочинну змову між собою, спрямовану на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , при цьому попередньо не розподіливши між собою ролі.

Так, ОСОБА_9 , реалізовуючи спільний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна, підійшов збоку до потерпілого ОСОБА_6 та використовуючи ефект несподіваності та раптовості, своєю рукою зірвав з його плеча шкіряну сумку коричневого кольору та намагався заволодіти нею тримаючи її з однієї сторони в руках, однак не зміг цього зробити, через супротив потерпілого, який тримав сумку з іншої сторони та завдяки діям перехожих громадян, які допомогли припинити протиправні дії ОСОБА_9 та повернути сумку потерпілому.

Одразу після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 та звернення його на власну користь прослідували за ним у двір між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , де діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що їх дії носять відкритий характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, підійшли до потерпілого ззаду, далі, ОСОБА_9 , своєю рукою вирвав з рук потерпілого ОСОБА_6 шкіряну сумку коричневого кольору, в якій знаходились грошові кошти у сумі 700 грн., ключі та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A31», модель SM-A315F/DS, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4633/24 від 30.09.2024, становить 3 453 гривень. У подальшому, ігноруючи вимоги потерпілого припинити злочинні дії, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою утримання викраденого майна, перекинув останньому викрадену сумку через потерпілого ОСОБА_6 , таким чином, діючи спільно, заволоділи викраденим майном.

Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виконавши усі дії для доведення злочину до кінця, таким чином реалізувавши свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 4153 гривні.

29 вересня 2024 о 07 годині 40 хвилині, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_9 перебували на трамвайній зупинці «станція Кривий Ріг-Головний» в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де побачили потерпілого ОСОБА_6 , який виходив з трамваю та який мав при собі шкіряну сумку коричневого кольору через плече. В цей час у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , раптово виник єдиний злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи який вони, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вступили у злочинну змову між собою, спрямовану на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , при цьому попередньо не розподіливши між собою ролі.

Так, ОСОБА_9 , реалізовуючи спільний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна, підійшов збоку до потерпілого ОСОБА_6 та використовуючи ефект несподіваності та раптовості, своєю рукою зірвав з його плеча шкіряну сумку коричневого кольору та намагався заволодіти нею тримаючи її з однієї сторони в руках, однак не зміг цього зробити, через супротив потерпілого, який тримав сумку з іншої сторони та завдяки діям перехожих громадян, які допомогли припинити протиправні дії ОСОБА_9 та повернути сумку потерпілому.

Одразу після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 та звернення його на власну користь прослідували за ним у двір між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , де діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що їх дії носять відкритий характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, підійшли до потерпілого ззаду, далі, ОСОБА_9 , своєю рукою вирвав з рук потерпілого ОСОБА_6 шкіряну сумку коричневого кольору, в якій знаходились грошові кошти у сумі 700 грн., ключі та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A31», модель SM-A315F/DS, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4633/24 від 30.09.2024, становить 3 453 гривень. У подальшому, ігноруючи вимоги потерпілого припинити злочинні дії, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою утримання викраденого майна, перекинув останньому викрадену сумку через потерпілого ОСОБА_6 , таким чином, діючи спільно, заволоділи викраденим майном.

Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виконавши усі дії для доведення злочину до кінця, таким чином реалізувавши свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 4153 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав, пояснив, що дійсно вони із ОСОБА_11 у вересні 2024 року забирали сумку у потерпілого, штовхали ОСОБА_12 та його друга. Як сумка у них опинилась не пам`ятає. З сумки вони забрали телефон і гроші. Пам`ятає, що у них вперше забрали сумку, але потім вони знову зустріли ОСОБА_12 , була потасовка і сумка знову опинилась у них. Подробиць не пам`ятає. Телефон у них вилучили, але до того вони намагались його продати. Телефон був у ОСОБА_13 витратили.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину визнав, пояснив, що того дня ще у трамваї у ОСОБА_14 і ОСОБА_12 був конфлікт. Він вирішив втрутитись і допомогти ОСОБА_15 та відштовхнув ОСОБА_12 . Потім сумка виявилась у ОСОБА_16 , вони сіли у маршрутку та поїхали. Гроші з сумки витратили разом.

Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

За вимогами ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 349 КПК України обсяг доказів, та порядок їх дослідження вирішується з урахуванням думки учасників судового провадження.

Зважаючи на те, що обвинувачені під час встановлення порядку дослідження доказів вину визнавали не в повному обсязі, суд, з урахуванням позиції учасників кримінального провадження, визнав за необхідне окрім допиту обвинувачених, також допитати потерпілого, свідків та дослідити письмові докази.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив, що 29 вересня 2024 року він із товаришем близько 7:30 годин сіли в трамвай, який їхав до залізничного вокзалу. Коли вони вийшли з трамваю, ОСОБА_17 підійшов до нього і зірвав сумку, яка висіла через плече. Його зупинили свідки та повернули належну йому сумку. Через приблизно 200 метрів, як вони відійшли, ОСОБА_17 із ОСОБА_11 знову підбігли до них ззаду, ОСОБА_17 вирвав сумку, яка на той час вже була у руках, бо лямка порвалась, та перекинув її ОСОБА_11 , потім той знову кинув сумку ОСОБА_17 та вони втекли в бік ринку. Ігор Гардаш за ними побіг, але вони встигли втекти. Потім викликали поліцію та з ними, не доїжджаючи таксопарку, побачили на дорозі сумку з документами, але вже без грошей. Просить покарати обвинувачених суворо.

Крім показань потерпілого, вина обвинувачених за ч.4 ст.186 КК України підтверджується показаннями свідків, які, будучи безпосередньо допитаними у судовому засіданні у відповідності до вимог положень § 3 Глави 28 КПК України, зокрема, з урахуванням положень ст. 352 КПК України, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що 29 вересня 2024 року близько 7 ранку він зайшов за потерпілим та вони разом прийшли на зупинку громадського транспорту, звідки трамваєм доїхали до залізничного вокзалу. Виходячи з трамваю, до потерпілого почав чіплятись ОСОБА_17 та намагався вирвати сумку. В перший раз, як він вирвав сумку, його наздогнав якийсь чоловік і сумку повернули. Потім через декілька метрів ОСОБА_17 і ОСОБА_11 знову до них підбігли, ОСОБА_17 вирвав сумку у потерпілого та кинув ОСОБА_11 , який перекинув її знову ОСОБА_17 і вони втекли разом із сумкою. Він побіг за обвинуваченими, але наздогнати не зміг. Бачив, як ОСОБА_17 по ходу руху виймав речі з сумки.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що 29 вересня 2024 року торгувала на ринку «Довгинцево» в період часу з 7 до 8 ранку і бачила, як почалась бійка, в ході якої у потерпілого забрали сумку. З нею торгував ще ОСОБА_20 , який забрав після конфлікту сумку у ОСОБА_17 , передав їй, а вона вже віддала потерпілому. Потім ОСОБА_17 трохи постояв на ринку і пішов за рог.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що у вересні 2024 року на Довгинцево бачив як йшли хлопці і штовхали потерпілого. Потім побачив як у нього почали вирвати сумку. Він забрав у хлопців сумку, передав жінці та попросив її переглянути документи і віддати власнику.

Так, суд не вбачає підстав для визнання показань допитаних свідків недостовірними, оскільки вони є логічними та послідовними. Аналізуючи зміст показань вказаних свідків в частині обставин, які вони сприймали особисто, суд визнає їх належними, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також не вбачає підстав для визнання їх недостовірними та недопустимими, ураховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Окрім безпосередньо отриманих під час судового розгляду показань потерпілого та свідків, вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується сукупністю досліджених, з урахуванням позицій учасників судового провадження, письмових доказів.

Так, з протоколу огляду місця події від 29.09.2024 та фототаблиці до протоколу, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 , вбачається, що в ході огляду відкритої ділянки місцевості по вул. Гетьмана Івана Мазепи, між будинками № 83А та № 85А, яка розташована навпроти магазину «АТБ-Маркет», зафіксована обстановка місця події. При огляді нічого не виявлено та не вилучено (Т.1, а.с.7-10).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.09.2024 та фототаблиці до протоколу, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході огляду асфальтованої проїзної ділянки місцевості в напрямку вул. Кокчетавська, на асфальтовому покритті було виявлено та вилучено чоловічу сумку коричневого кольору (Т.1, а.с. 11-14).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.09.2024, у присутності понятих, потерпілий ОСОБА_6 серед представлених для впізнання осіб на фото № 1 за формою обличчя, зачіскою впізнав ОСОБА_9 , як особу, яка викрала сумку шляхом ривку 29.09.2024 приблизно о 07:40 год. за адресою: м. Кривий Ріг, ЗГТ «Довгинцево» (Т. 1, а.с. 29-31).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.09.2024, у присутності понятих, потерпілий ОСОБА_6 серед представлених для впізнання осіб на фото №1 за формою обличчя, зачіскою впізнав ОСОБА_10 , як особу, яка викрала сумку шляхом ривку 29.09.2024 приблизно о 07:40 год. за адресою: м. Кривий Ріг, ЗГТ «Довгинцево» (Т. 1, а.с. 32-34).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.09.2024, у присутності понятих, свідок ОСОБА_18 серед представлених для впізнання осіб на фото № 1 за формою обличчя, зачіскою впізнав ОСОБА_10 , як особу, яка викрала сумку шляхом ривку у товариша ОСОБА_6 29.09.2024 приблизно о 07:40 год. за адресою: м. Кривий Ріг, ЗГТ «Довгинцево» (Т. 1, а.с. 38-40).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.09.2024, у присутності понятих, свідок ОСОБА_18 серед представлених для впізнання осіб на фото № 1 за формою обличчя, зачіскою впізнав ОСОБА_9 , як особу, яка викрала сумку шляхом ривку 29.09.2024 приблизно о 07:40 год. за адресою: м. Кривий Ріг, ЗГТ «Довгинцево» (Т. 1, а.с. 41-43).

Згідно із протоколом огляду предмета від 29.09.2024 з фототаблицею, проведено огляд сумки, яку було вилучено в ході огляду місця події 29.09.2024 по вул. Кокчетавській в Довгинцівському районі, на проїжджій частині, в ході якого було виявлено та вилучено сумку коричневого кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , серія МР 202785, в картонній обкладинці, посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_6 , серія НОМЕР_3 , в обкладинці, банківську карту жовтого кольору АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , строк дії до 04/25, емітована на ім`я « ОСОБА_22 », карту криворіжця на ім`я ОСОБА_23 , соціальну картку «Я-ветеран» №00000754, чотири ключа на зв`язці (Т. 1, а.с. 60-68).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.09.2024, у присутності понятих, свідок ОСОБА_24 серед представлених для впізнання осіб на фото № 1 за загальними рисами зовнішності впізнав ОСОБА_9 , як чоловіка, якого бачив 29.09.2024 о 10:31 год. в магазині «Мобілайф» за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 26, який хотів продати 2 мобільних телефона «Samsung A31» та «Redmi» (Т. 1, а.с. 96-97).

Висновком експерта № 4633/24 від 30.09.2024, складеним судовим експертом ОСОБА_25 , встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung Galaxy А31», модель SM-А315F/DS, 64 Gb, ІМЕІ : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 синього кольору, дата випуску березень 2020 року, бувшого у використанні, у технічно-справному стані, з уванням зносу, станом на 29.09.2024, становила: 3453 грн. (Т.1, а.с.99-105).

Згідно із протоколом огляду предмета від 30.09.2024 з фототаблицею, оглянуто та вилучено заводську картонну коробку з-під мобільного телефону марки «Samsung A31» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 (Т.1, а.с. 107-109).

Відповідно до протоколу огляду предмета від 30.09.2024 з фототаблицею, оглянуто та вилучено мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А31», модель SM-A315F/DS, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , синього кольору, об`ємом пам`яті 2 GB/64 GB (Т. 1, а.с.112-117).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.10.2024, у присутності понятих, свідок ОСОБА_19 серед представлених для впізнання осіб на фото № 3 за загальними рисами зовнішності впізнала ОСОБА_9 , як чоловіка, якого бачила 29.09.2024 на ринку «Довгинцево» (Т. 1, а.с. 164-165).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.10.2024, у присутності понятих, свідок ОСОБА_21 серед представлених для впізнання осіб на фото № 2 за загальними рисами зовнішності впізнав ОСОБА_9 , як особу, як чоловіка, якого бачив 29.09.2024 о 08:00 год. на ринку «Довгинцево», який сперечався з чоловіком за сумку (Т. 1, а.с. 168-169).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.10.2024, у присутності понятих, свідок ОСОБА_21 серед представлених для впізнання осіб на фото № 3 за загальними рисами зовнішності впізнав ОСОБА_10 , як особу, як чоловіка, якого бачив 29.09.2024 на ринку «Довгинцево», який стояв поруч біля чоловіків, котрі сперечались за сумку (Т. 1, а.с. 170-171).

Відповідно до протоколу зняття копії з технічного приладу від 07.10.2024, слідчий, за участю свідка ОСОБА_24 , перебуваючи в магазині «Мобілайф» ФОП « ОСОБА_26 » за адресою: АДРЕСА_5 , із застосуванням комп`ютеру «Lenovo» та DVD-R диску, зняв копії відеозапису з технічного приладу, а саме з камер внутрішнього відеоспостереження за 29.09.2024 в період часу з 08:00 годин по 12:00 годин (Т.1, а.с. 218-219).

Згідно із протоколом огляду предмета від 07.10.2024 з фототаблицею, проведено огляд оптичного диску, наданого працівником магазину «Мобілайф» ФОП « ОСОБА_26 », а саме відеофайлу, в ході якого виявлено, що на початку відео видно у правому верхньому куті цифрове зображення чорними цифрами - «2024-09-29 09:30:47» позначка дати та часу проведення відеофіксації. У правому нижньому |куті наявний напис «IMOU». Відеозапис здійснюється з аудіофіксацією. На відео зображено зону, де знаходиться продавець магазину, стелажі з товарами. О 09:30:48 зображено, як до магазину заходить чоловік, одягнений у кофту сірого кольору та штани сірого кольору. Чоловік в руках тримає два мобільних телефона. Надалі, чоловік спілкується з продавцем магазину, надає йому мобільний телефон для огляду. О 09:31:41 чоловік бере до рук мобільний телефоні та йде з приміщення магазину. (Т. 1, а.с. 221-223).

Встановлено, що усі слідчі дії в даному кримінальному провадженні проведені уповноваженими особами, у порядку встановленому кримінальним процесуальним законом, із дотриманням належної процедури, протоколи слідчих дій відповідають положенням ст.ст. 104-106 КПК; експера залучено з урахуванням ст. 243 КПК України за наявності достатніх підстав для проведення експертизи, а висновок експертизи належним чином вмотивований, не є суперечливим, узгоджуються з письмовими доказами.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Згідно із частиною першою статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів слід керуватися критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Згідно зі статтею 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатніми та взаємопов`яаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Правдивість та об`єктивність показань свідків, які були допитані судом, не викликають сумніві, оскільки показання свідків узгоджуються між собою, не викликають суперечностей, та підтверджуються сукупністю безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів - протоколом огляду місця подія, протоколами огляду предметів, протоколами пред`явлення фотознімків для впізнання, висновком судової експертизи.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що досліджені докази у сукупності і взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинувачених і підтверджують, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 29 вересня 2024 року між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , діючи за попередньою змовою вчинили відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану.

Таким чином, дії ОСОБА_9 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Проте в судовому засіданні з`ясовано, що ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2024 року ОСОБА_10 , засудженого 21.02.2024 року вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців, звільнено від призначеного покарання на підставі частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України, у зв`язку з усуненням караності діяння. За таких обставин дії ОСОБА_10 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. При цьому кваліфікуюча ознака повторності підлягає виключенню з обсягу пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення.

При призначенні ОСОБА_9 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, під наглядом у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебував та не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому не встановлено.

Обставиною, шо обтяжує покарання, є рецидив кримінальних правопорушень.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини та їх наслідки, обставини, що обтяжують покарання, за відсутності обставин, що по`якшують покарання, позицію потерпілого, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_9 повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах встановлених санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України, так як кримінальне правопорушення обвинуваченим вчинено в період не відбутого покарання за попереднім вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.04.2024.

Крім того, кримінальне правопорушення ОСОБА_9 вчинив в період невідбутого покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.03.2024 у виді штрафу у розмірі 850 грн., який відповідно до положень ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.

При призначенні покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_10 раніше в силу ст.89 КК України не судимий, під наглядом у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебував та не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Таким чином, вказана в обвинувальному акті обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_10 у виді рецидиву злочинів підлягає виключенню.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини та їх наслідки, за відсутності обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілого, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_10 повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах встановлених санкцією ч. 4 ст. 186 КК України. Суд не вбачає підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України.

При цьому щодо обвинувачених суд не вбачає підстав для того, щоб визнати як обставину, що пом`якшує покарання останнім щире каяття, оскільки щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 199/6365/19.

Факту щирого каяття обвинувачених судом не встановлено.

На стадії досудового розслідування ухвалами слідчого судді від 01.10.2024 обвинуваченим було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 376, 615 ч.15 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.04.2024, яким ОСОБА_9 засуджений за ч. 4 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, остаточно призначити ОСОБА_27 покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.03.2024, яким ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, в строк відбуття покарання зарахувати період перебування під вартою з 01.10.2024 по день приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_27 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, в строк відбуття покарання зарахувати період перебування під вартою з 01.10.2024 по день приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_28 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- сумку через плече «Shengfute», дезодорант «Олдспайс», смарт годинник квадратної форми без батареї живлення в неробочому стані, металевий наперсток, запальничку газову «ФОКС», станок для гоління одноразовий «Джелет», цибулину, павербанк «PARMP» 5000mAh в корпусі чорного кольору, серветки сухі «Белла», дзеркальце прямокутної форми темно червоного кольору, презервативи 7 штук, дріт живлення «USB» чорний, кофту сіру, які зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській обалсті відповідно до квитанції № 3752 повернути ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон «Sigma X-Style 18» повернути ОСОБА_9 ;

- сумку коричневого кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , серія МР 202785, в картонній обкладинці, посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_6 , серія НОМЕР_3 , в обкладинці, банківську карту жовтого кольору АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , строк дії до 04/25, емітована на ім`я « ОСОБА_22 », карту криворіжця на ім`я ОСОБА_23 , соціальну картку «Я-ветеран» №00000754, чотири ключа на зв`язці, заводську картонну коробку з-під мобільного телефону марки «Samsung A31», мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А31», які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 вважати переданими за належністю;

- DVD-диск з написом «ALERUS», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченим.

Резолютивна частина вироку проголошена 12.02.2025 року відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1