Справа № 349/2064/24
Провадження № 1-кп/349/53/25
В И Р О К

іменем України

03 лютого 2025 року м.Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, яке було внесено 20 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Підвиння Рогатинського району Івано-Франківської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, який працює оператором котельні у Рогатинському аграрному фаховому коледжі, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний, раніше несудимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

представник потерпілої адвокат ОСОБА_7

встановив:

ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились у заподіянні потерпілій ОСОБА_6 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких, встановлених судом, обставин.

19 листопада 2024 року близько 19 год 30 хв. ОСОБА_3 , перебував на подвір`ї за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 . Під впливом вжитого спиртного розпочав словесний конфлікт з дружиною під час якого висловлювався на її адресу ненормативною лексикою. У подальшому під час конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно на грунті тривалих особистих неприязних відносин, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки для здоров`я потерпілої, бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаками обох рук в область голови і обличчя, завдавши їй сильного фізичного болю і спричинивши тілесні ушкодження. Потерпіла під час конфлікту прикрила голову руками, однак ОСОБА_8 після цього наній їй ще декілька ударів кулаками обох рук, завдавши потерпілій сильного фізичного болю та спричинивши тілесні ушкодження.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді перелому зі зміщенням четвертої п`ястної кістки лівої кисті, яке відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що протягом тридцяти років перебуває в зареєстрованому шлюбі з потерпілою. 19 листопада 2024 року між ними виник конфлікт через те, що дружина винесла його одяг на подвір`я. Під час суперечки він наніс потерпілій кілька ударів руками в область голови та обличчя. ОСОБА_6 захищаючись від ударів, закрила голову руками, після чого він наніс ще два або три удари вже по руках дружини. У вчиненому щиро розкаюється, засуджує свою поведінку, усвідомив скоєне, помирився з дружиною. Перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому не розумів, що чинить. Просив суворо його не карати.

Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За загальними положеннями призначення покарання, які зазначені в приписах частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Згідно з досудової доповіді, складеної 14 січня 2025 року Івано-Франківським районним сектором №3 в Івано-Франківській області філії державної установи «Центр пробації», ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Можливе виправлення його без ізоляції від суспільства з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання, враховуючи висновок досудової доповіді щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, характер та тяжкість вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, одружений, позитивно характеризується за місцем роботи, скарг на його поведінку по місцю проживання не поступало, на обліку в псхіатра не перебуває, однак перебуває на обліку в нарколога з діагнозом F 10.2, який визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі з застосуванням ст.75 КК України, позицію потерпілої, яка просила суворо ОСОБА_3 не карати, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання згідно санкції ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі.

За ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.4 ст.75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

При визначені тривалості іспитового строку та обов`язків, які необхідно покласти на обвинуваченого, суд враховує характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного покарання, наведені дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання.

На підставі наведеного, суд визначає для обвинуваченого іспитовий строк тривалістю один рік, який буде достатнім для запобігання вчинення ним повторно кримінального правопорушення з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України та додатковим покладенням обов`язків, передбачених п.2,4 ч.3 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою "Подолання домашнього насильства".

Таке призначене покарання з подальшим звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76, п.2 ч.3 ст.76 КК України на думку суду є справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин у кримінальному провадженні у їх сукупності, буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази суду не надавалися.

Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

На час ухвалення вироку до обвинуваченого не застосований жоден вид запобіжного заходу.

Керуючись ст. 368 -370, 373- 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п.2,4 ч.3 ст.76 КК України додатково покласти на ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою "Подолання домашнього насильства".

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам справи - за їх заявою.

Суддя ОСОБА_1