Провадження № 1-кс/686/4269/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, не судимого

у кримінальному провадженні № 0000635,

встановив:

27 квітня 2025 року слідча відділу розслідування особливо тяжких злочинів ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, який є тяжкими злочином, та існують передбачені ст.177 КПК України ризики , а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення, посилаючись на недоведеність наявних ризиків і просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, прихожу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, вчинив умисний корупційний злочин за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_6 , 24.04.2025, близько 09 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у службовому кабінеті № 11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , під час спілкування із старшим офіцером відділення організації охорони та патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що останній є службовою особою, яка займає відповідальне становище, запропонував останньому надати неправомірну вигоду у розмірі 30000 гривень, за сприяння в ухиленні від подальшого проходження військової служби у підрозділах Збройних Сил України шляхом не здійснення заходів щодо його доставки до місця подальшого проходження військової служби, на що ОСОБА_8 відмовив ОСОБА_6 у його пропозиції, при цьому повідомивши про те, що він являється службовою особою та вчинення таких протиправних дій несе за собою кримінальну відповідальність. Проте ОСОБА_6 продовжував наполягати та виявляти пропозицію надання неправомірної вигоди старшому офіцеру відділення організації охорони та патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_3 майору ОСОБА_9 за сприяння у ненаправленні останнього для подальшого проходження військової служби, на що ОСОБА_8 повторно відмовив військовослужбовцю ОСОБА_6 .

У подальшому, 24.04.2025, старший офіцер відділення організації охорони та патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_8 усвідомлюючи злочинність дій ОСОБА_6 , діючи з метою викриття можливого вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від несення обов`язків військової служби, відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції», звернувся із відповідним рапортом до свого безпосереднього керівника - начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 та діяв в подальшому з метою викриття злочинних дій ОСОБА_6

26.04.2025, близько 12 години 05 хвилин, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у службовому кабінеті № 11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , надав старшому офіцеру відділення організації охорони та патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_3 майору ОСОБА_8 , який є службовою особою, що займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 30000 гривень, за вчинення ОСОБА_8 в інтересах особи, яка надає таку вигоду (військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 гр. ОСОБА_6 ) дій з використанням наданого йому ( ОСОБА_8 ) службового становища, а саме: сприяння в ухиленні від подальшого проходження військової служби у підрозділах Збройних Сил України, шляхом не здійснення заходів щодо направлення та доставки до безпосереднього місця несення військової служби солдата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Того ж дня, близько 12 години 07 хвилин, протиправна діяльність ОСОБА_6 була припинена через його затримання працівниками правоохоронних органів, а надана ним ОСОБА_8 неправомірна вигода у виді грошових коштів в сумі 30000 гривень була виявлена та вилучена під час огляду місця події, у приміщенні службового кабінету № 11 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище дій, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

26.04.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України (якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення).

26.04.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на даний час об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення від 24.04.2025; - протоколами допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив про обставини пропозиції та надання неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 30 000 гривень від ОСОБА_6 , за сприяння в ухиленні від подальшого проходження військової служби у підрозділах Збройних Сил України, шляхом не здійснення заходів його доставки до місця проходження військової служби, на що ОСОБА_8 відмовив ОСОБА_6 у його пропозиції; - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.04.2025; - протоколом особистого обшуку особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.04.2025; - протоколом огляду місця події, від 26.04.2025 яким зафіксовано грошові кошти в сумі 30 000 гривень, які ОСОБА_6 неправомірно надав ОСОБА_8 , за сприяння в ухиленні від подальшого проходження військової служби у підрозділах Збройних Сил України, шляхом не здійснення заходів його доставки до місця проходження військової служби, на що ОСОБА_8 відмовив ОСОБА_6 у його пропозиції; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років з конфіскацією майна.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На даний час існують наступні ризики, передбачені ст. 177 КПК України а саме, що ОСОБА_6 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років з конфіскацію майна або без такої, також те, що ОСОБА_6 , перебуває у самовільному залишенні військової частини та відносно останнього Державним бюро розслідувань внесено відомості до ЄРДР за № 0002405 від 02.12.2024, а тому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, яке відповідно до ч. 2 ст. 178 КПК України враховується при обрані запобіжного заходу, є усі підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, хоча органом досудового розслідування на даний час виконано велика кількість слідчих (розшукових) дій, завдяки яким ОСОБА_6 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, на даний час по кримінальному провадженню не допитано в якості свідків посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , показання яких мають суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , також підозрюваний може контактувати із іншою невідомою в ході досудового слідства особою, яка має причетність до вказаного кримінального правопорушення, зокрема необхідним є врахування ризику здійснення тиску зі сторони підозрюваного на вказаних осіб, чи на заявників у кримінальному провадженні, з метою надання ними показів, які б сприяли уникненню останнім кримінальної відповідальності. Окрім того, на даний час не встановлено усіх осіб, причетних до вказаного кримінального правопорушення. Крім того, з метою уникнення кримінальної відповідальності за свої протиправні дії, ОСОБА_6 може впливати на свідків та спонукати їх до зміни і спотворення вже наданих показань, а враховуючи принцип безпосередності дослідження показань в судовому засіданні, це може призвести до втрати даної доказової інформації;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 , перебуваючи не під вартою буде мати можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як останній являється військовослужбовцем, проте попередньо самовільно залишив місце несення служби, а отже знятий з усіх видів забезпечення, не має постійного джерела доходу та відповідно не має міцних соціальних зв`язків. Відносно останнього Державним бюро розслідувань внесено відомості до ЄРДР за № 0002405 від 02.12.2024 за ч. 5 ст.407 КК України, що відповідно до ч.5 ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, у даних рішеннях ЄСПЛ зазначено, що небезпека переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Отже, наведені фактичні обставини цього кримінального провадження та особисті обставини підозрюваного в сукупності, дають підстави дійти висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування або/та суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів;

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків у кримінальному провадженні.

На даний час по кримінальному провадженню не допитано всіх свідків, показання яких мають суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та не вилучено усіх документів, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути використанні як доказ в суді.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваної запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою це дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, зможе шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

А тому твердження захисника про неможливість впливу на свідків, слідчий суддя вважає непереконливим.

На думку слідчого судді, ризик перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином прокурор не довів.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, а також те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільної небезпеки кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) 151 400 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

А тому саме такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та не буде завідомо непомірним для нього.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 22 червня 2025 року включно.

Визначити заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У в разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 наступні обов`язки:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, суду з населеного пункту за місцем проживання;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні.

- невідкладно прибувати за викликами до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.

Ухвала діє по 22 червня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1