Справа №127/4496/25
Провадження №1-кс/127/2017/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

дізнавача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 19.10.2024 про закриття кримінального провадження №0000404 від 02.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на постанову дізнавача СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 19.10.2024 про закриття кримінального провадження №0000404 від 02.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.

Заявник вважає, що вказана постанова винесена незаконно, оскільки дізнавачем було порушено вимоги ч. 2 ст. 9 і ст. 94 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_4 просив скасувати вищевказану постанову про закриття кримінального провадження.

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Дізнавач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги, оскільки проведено усі необхідні слідчі дії.

Відповідно до імперативних вимог ч. 3 ст. 306 КПК України участь у судовому засіданні скаржника чи його захисника, представника є обов`язковою. Водночас згідно із частиною другою цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження.

У разі ж неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.

ОСОБА_4 будучи належно повідомленим, на розгляд скарги не з`явився та така процесуальна поведінка скаржника призводить до порушення розумних строків розгляду скарги, передбачених ч. 2 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя приймає до уваги положення ст. 7 КПК України, де вказано, що справедливий судовий розгляд має ґрунтуватися на принципі рівності сторін, який передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Оскільки законом створені найбільш сприятливі умови для швидкого захисту порушених прав під час досудового розслідування, строк проведення якого чітко обмежений, як і обмежений строк розгляду скарг, скаржник, звертаючись до слідчого судді повинен добросовісно користуватися такою процесуальною можливістю та з`явитися в судове засідання для надання особистих пояснень.

За таких обставин, враховуючи належне повідомлення заявника про розгляд справи, його неявку, а також відсутність підстав для повернення скарги, закриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 304 та ч. 2 ст. 305 КПК України, в даному випадку прийняття іншого рішення, крім зазначених у частині першій ст. 307 КПК України, не пов`язаного з розв`язанням порушених у скарзі питань по суті (зокрема, про залишення скарги без розгляду), суперечитиме закріпленій у пункті 2 частини першої статті 7, статті 9 КПК України засаді законності, оскільки відповідного способу вирішення скарги законом не передбачено.

Заслухавши пояснення дізнавача, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000404 від 02.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.

Досудове розслідування розпочато за заявою ОСОБА_4 щодо вчинення працівниками судової охорони Вінницького апеляційного суду кримінального правопорушення, недопущення ОСОБА_4 до суду на розгляд призначеної справи.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність приводів та підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження тощо.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_4 стверджує, що дізнавачем не здійснено будь-яких слідчих дій для з`ясування обставин справи та не проведено його допит.

Разом з тим, вказані твердження спростовуються матеріалами кримінального провадження №0000404.

Зокрема, відповідно до рапорту дізнавача ОСОБА_3 зазначено, що останньою в телефонному режимі було повідомлено ОСОБА_4 про необхідність надання пояснень щодо конфліктної ситуації, яка склалась між ним та працівниками судової охорони. Однак ОСОБА_4 повідомив, що він перебуває за межами м. Вінниці та немає на це часу, пояснення надасть у зручний для нього час.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що дізнавачем здійснено необхідні дії для допиту ОСОБА_4 . Разом з тим, незважаючи на той факт, що вказане кримінальне провадження відкрито за його заявою, останній проігнорував допити, в той час як повинен був бути зацікавленим у повному з`ясуванні обставин справи.

Суд також звертає увагу на те, що в матеріалах провадження за час досудового розслідування відсутні будь-які заяви або клопотання ОСОБА_4 щодо неналежного досудового розслідування або про долучення доказів, виконання слідчих дій, тощо.

В межах вказаного кримінального провадження дізнавачем також було допитано свідків, які безпосередньо перебували на місці події, та долучено витяг з Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якого працівники судової охорони мали право вимагати у ОСОБА_4 документ, який посвідчує його особу.

Відповідно до матеріалів провадження та пояснення свідків, ОСОБА_4 прибув до Вінницького апеляційного суду на розгляд справи за його участі. Працівникам судової охорони повідомлено ОСОБА_4 про необхідність надання документу, що посвідчує особу. Однак на вказану вимогу ОСОБА_4 відмовився надавати будь-які документи та викликав правоохоронні органи.

Таким чином, дізнавачем проведено ряд слідчих дій з метою повного та об`єктивного проведення досудового розслідування.

З огляду на сукупність зібраних доказів, дізнавачем зроблено висновок про відсутність у діянні складу проступку, передбаченого ст. 386 КК України та винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Виносячи вказане рішення дізнавач безпосередньо керувалась п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, як підставою для винесення такого рішення.

Згідно ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України.

Як свідчать докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, дізнавач провела усі першочергові та необхідні слідчі дії, надала оцінку наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідила всі обставини кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що під час розслідування кримінального провадження дізнавач вичерпала існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а відтак провела всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі та процесуальні дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази в даному кримінальному провадженні не є можливим.

Відповідно дост.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи скарги про те, що постанова дізнавача є незаконною з підстав неповноти і необ`єктивності досудового розслідування, процесуальних порушень тощо, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять переконливого обґрунтування.

Таким чином, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки дізнавача і неповнота досудового розслідування не встановлена.

Саме процесуальне рішення дізнавача про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому в задоволенні скарги потрібно відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 19.10.2024 про закриття кримінального провадження №0000404 від 02.102024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя