Справа № 357/5595/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000775 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луганськ Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, із повною середньою освітою, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2025 року за ч. 1 ст. 282 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитом строком 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2024 року в справі № 357/10042/24 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, яка набрала законної сили 26 вересня 2024 року, про яку ОСОБА_4 достовірно знав, був з нею ознайомлений та мав реальну можливість виконати вищевказану постанову суду. Водночас, 28 березня 2025 року близько 23 год. 23 хв. ОСОБА_4 , всупереч постанові Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2024 року в справі № 357/10042/24, умисно керував автомобілем марки «LAND ROVER», з державними номерними знаками НОМЕР_1 , без посвідчення водія та рухався по вул. Ставищанська в місті Біла Церква Київської області, де був зупинений працівниками поліції на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Тим самим, ОСОБА_4 , діючи з мотивів зневаги до судового рішення - постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (справа №357/10042/24) від 16.09.2024, яка набрала законної сили, умисно не виконує судове рішення - постанову суду, якою останнього позбавлено права керувати транспортними засобами строком на п`ять років.

Своїми діями які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

В підготовчому судовому засіданні сторони провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ними 24.04.2025.

Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості від 24.04.2025, укладеної між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 у цьому провадженні з іншого боку, в присутності його захисника ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, пояснивши про причини вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2025 року більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні і він буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.

При цьому суд переконався, що ОСОБА_4 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, покарання, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України у виді штрафу.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Обставини які пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачена ст.66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини які обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачені ст.67 КК України не встановлено.

ОСОБА_4 засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2025 року за ч. 1 ст. 282 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитом строком 1 рік. Не одружений, не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має. ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, що підтверджується відповіддю генерального директора КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» ОСОБА_6 від 04.04.2025 року за № 529. ОСОБА_4 , відповідно до відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 від 07.04.2025 року за № ПР/2425, перебуває на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 09.02.2023 року.

Цивільний позов та судові витрати відсутні.

Речовий доказ: транспортний засіб LAND ROVERсинього кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити за власником благодійною організацією «Благодійний фонд «Едера».

Речовий доказ: відео файли на DVD-R диску, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 373-376, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 24.04.2025 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000775 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України затвердити.

ОСОБА_4 визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2025 року більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1, п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Речовий доказ: транспортний засіб LAND ROVERсинього кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити за власником благодійною організацією «Благодійний фонд «Едера».

Речовий доказ: відео файли на DVD-R диску залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя: ОСОБА_1