УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 127/5836/22

провадження № 51- 1358 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 грудня 2024 року,

встановив:

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ухвалою від 07 червня 2022 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 грудня 2024 року ОСОБА_4 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали слідчого судді, а його апеляційну скаргу повернуто на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

14 січня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 від 06 січня 2025 року на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 грудня 2024 року, а ухвалою касаційного суду від 20 січня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за вказаною скаргою.

10 квітня 2025 року до Касаційного кримінального суду знову надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на вищезазначену ухвалу суду апеляційної інстанції, у якій він також порушує питання пропоновлення строку на касаційне оскарження цього судового рішення. Своє клопотання обгрунтовує тим, що копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду отримав 12 березня 2025 року, а відтак, він був позбавлений можливості вчасно подати касаційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши доводи клопотання та копію судового рішення, дійшла висновку,що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження слід відмовити, а касаційну скаргу повернути з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

Як убачається з касаційної скарги ОСОБА_4 , оскаржувану ним ухвалу Вінницького апеляційного суду постановлено 06 грудня 2024 року.

З вказаного рішення апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення на наявний у матеріалах справи номер телефону, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надходило.

Таким чином, на ОСОБА_4 не поширюються вимоги ч. 2 ст. 426 КПК, якими передбачене обчислення строку на касаційне оскарження з дня отримання копії судового рішення.

В даному випадку застосовуються загальні положення ст. 426 КПК, якими передбачено, що касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

ОСОБА_4 касаційну скаргу до Верховного Суду подав 02 квітня 2025 року (згідно даних «Укрпошта» на конверті), тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження.

На думку Суду, зі змісту наведених доводів щодо пропуску строку на касаційне оскарження не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення скаржнику цього строку, оскільки ним не вказано переконливих обґрунтувань на підтвердження доводів про неспроможність подати касаційну скаргу вчасно. А його посилання на отримання копії ухвали апеляційного суду 12 березня 2025 року, не є безумовною і поважною причиною поновлення строку на касаційне оскарження.

Крім того, як убачається з наявних у Суді матеріалів, ОСОБА_4 , звертаючись до Касаційного кримінального суду попереднього разу, а саме, 06 січня 2025 року, долучав до касаційної скарги копію ухвали Вінницького апеляційного суду від

06 грудня 2024 року, тому його доводи про те, що він отримав копію цього судового рішення 12 березня 2025 року, є неправдивими.

Інших поважних причин пропуску строку, які б позбавили ОСОБА_4 реальної можливості у порядку та строки, передбачені законодавством, реалізувати свої права на подання касаційної скарги, у клопотанні не наведено.

Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

З урахуванням наведеного, касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає поверненню.

Керуючись п. 3 ч.3 ст.429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 06 грудня 2024 року, а його касаційну скаргу повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3