Справа № 503/86/25
Провадження № 1-кп/503/60/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима судове провадження за кримінальним провадженням внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000934 від 06.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 332 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник - адвокат ОСОБА_5 ,

встановив:

05 грудня 2024 року ОСОБА_3 організував незаконне переправлення ОСОБА_6 через лінію державного кордону України, поза пунктами пропуску. З цією метою останній розробив план, згідно якого 05 грудня 2024 року ОСОБА_3 на автовокзалі смт. Ольгопіль, Гайсинського району Вінницької області, мав зустріти ОСОБА_6 по його прибуттю в смт. Ольгопіль, Гайсинського району Вінницької області, та на автомобілі, що належить ОСОБА_7 , який виступав в ролі таксиста та не був обізнаний про незаконність його дій, доставити його до с. Загнітків Кодимської ТГ, Подільського району Одеської області, а саме за його межі, де останній мав очікувати незаконного скритного переправлення через кордон у зручний час в пішому порядку.

В подальшому ОСОБА_3 реалізуючи злочинний умисел щодо організації незаконного переправлення громадянина через лінію державного кордону України, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, на виконання свого заздалегідь розробленого плану, 05.12.2024 приблизно о 19.00 годинні на автомобілі марки «ВАЗ» моделі 2106 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який не був обізнаний про незаконність його дій, приїхав до автовокзалу в смт. Ольгопіль, Гайсинського району Вінницької області, де зустрівся з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому наказав сісти до автомобілю на якому він прибув до зазначеного місця.

У подальшому, ОСОБА_6 сів до автомобіля марки «ВАЗ» моделі 2106 реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому вони скритно попрямували до с. Загнітків Кодимської ТГ, Подільського району Одеської області, з метою подальшого незаконного перетину ОСОБА_6 державного кордону України, уникаючи блок пости та шляхи сполучення обласного значення.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 , через державний кордон України, ОСОБА_3 скритно привіз ОСОБА_6 до готелю «Нова база», за адресою: Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна, 37, де вони переночували.

У подальшому 06.12.2024 близько 05 год. 50 хв., перебуваючи в 10 км від державного кордону України, за вказівками ОСОБА_3 вони вирушили у напрямку кордону, а саме за межі с. Загнітків Кодимської ТГ, Подільського району Одеської області, в район прикордонного знаку 0279/06 на напрямку Кодима (Україна) - Плоть (Республіка Молдова) на автомобілі марки «ВАЗ» моделі 2106 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7

06.12.2024 близько 05 год. 57 хв. під час руху до державного кордону на території міста Кодима, Подільського району Одеської області, останні були виявлені працівниками ДПСУ.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення визнав повністю зазначивши, що у скоєному розкаюється. Також на запитання суду відзначив, що тиску на нього або примушування до визнання своєї вини до нього не застосовувалось. Водночас погодився з запропонованим прокурором в судових дебатах покаранням зі звільненням від його відбування з випробуванням.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення підтверджується встановленими судом обставинами на підставі допустимих доказів, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду, а саме показів обвинуваченого ОСОБА_3 наданих ним в ході його допиту під час судового розгляду, які фактично зводились до підтвердження вище наведених фактичних обставин кримінального провадження, при цьому не містили обставин, які б суперечили їм або спростовували їх.

Судом обвинуваченому було додаткового роз`яснено положення ч.3 ст. 23 та пункту 1 ч.4 ст. 42 КПК України щодо можливості реалізації права на допит свідків обвинувачення і допиту свідків захисту, але сторона захисту даним процесуальним правом не скористалася.

Отримавши і дослідивши вище зазначенні показання обвинуваченого ОСОБА_8 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у кримінальному провадженні, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього.

Учасникам судового провадження судом попередньо також було роз`яснено, що згідно ч.2 ст. 394 КПК України вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України. З чим учасники погодились і проти чого також не заперечували.

Суд визнає зазначене вище формулювання обвинувачення доведеним, а дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч.1 ст. 332 КК України, як організація незаконного переправлення особи через державний кордон України.

Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України суд, з урахування показань наданих обвинуваченим під час судового розгляду, вважає доведеною вину ОСОБА_8 відповідно до висунутого йому обвинувачення, а тому останній повинен нести відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 332 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Відповідно до наявних у суду відомостей, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, мешкає разом із багатодітною сім`єю своєї матері, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий та вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Аналіз інформації про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого з досудової доповіді органу з питань пробації, вказує на те, що ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінені як середні, у зв`язку з чим беручі до уваги зібрані матеріали, що характеризують особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, то орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків, визначених ст. 76 КК України та додатково покласти на нього обов`язок щодо проходження пробаційної програми «Зміна прокримінального мислення».

При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що йому слід призначити міру покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі установленій у санкції ч.1 ст. 332 Особливої частини КК України, яке на думку суду є необхідним й достатнім як для кари обвинуваченого так і для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України суд не знаходить.

При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, зокрема позитивну характеристику за місцем проживання, то суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувався, а до набрання вироком законної сили суд не вбачає ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та як наслідок необхідності в обранні запобіжного заходу до обвинуваченого з огляду на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, поведінку обвинуваченого пов`язану із виконанням ним процесуальних обов`язків під час судового провадження та його звільнення від відбування покарання.

Речові докази, згідно постанови слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 06.12.2024 року, а саме:

- автомобіль «ВАЗ 2106» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який є речовим доказом - засобом / знаряддям вчинення кримінального правопорушення, згідно положень пункту 1 ч.9 ст. 100 КПК України, підлягає поверненню його власнику - ОСОБА_9 або законному володільцю - ОСОБА_7 , оскільки суду не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що останній знав та/або міг знати про його незаконне використання, а зі змісту обвинувального акту останній не був обізнаний про незаконність дій ОСОБА_3 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max», ІМЕІ1 НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , з сім карткою мобільного оператора «КИЇВСТАР» НОМЕР_5 , підлягають поверненню їх власнику (законному володільцю) - ОСОБА_6 , оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що вони мають яке-небудь доказове значення для даного кримінального провадження в розумінні положень ст. 98 КПК України;

- мобільний телефон марки «Samsung SM 701», ІМЕІ1 НОМЕР_6 , ІМЕІ2 НОМЕР_7 , з сім карткою мобільного оператора «КИЇВСТАР» НОМЕР_8 , підлягають поверненню їх власнику (законному володільцю) - ОСОБА_7 , оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що вони мають яке-небудь доказове значення для даного кримінального провадження в розумінні положень ст. 98 КПК України;

- мобільний телефон марки «Blackview BV9900», ІМЕІ НОМЕР_9 , з сім карткою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_10 , які є засобами / знаряддям вчинення кримінального правопорушення, згідно положень пункту 1 ч.9 ст. 100 КПК України та ст. 961, 921 КК України, підлягають конфіскації. При цьому, до виконання конфіскації ОСОБА_3 забезпечити можливість отримання інформації, яка зберігається у пам`яті цього мобільного телефону та/або карті пам`яті до нього, а також встановленої у ньому сім-карти, зокрема інформації з його телефонної книги, наявних текстових, фото і відео файлів, шляхом їх зняття (копіювання) та/або пересилання.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 369-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 332 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Речові докази, а саме:

- автомобіль «ВАЗ 2106» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , повернути його власнику - ОСОБА_9 або законному володільцю - ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max», ІМЕІ1 НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , з сім карткою мобільного оператора «КИЇВСТАР» НОМЕР_5 , повернути їх власнику (законному володільцю) - ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Samsung SM 701», ІМЕІ1 НОМЕР_6 , ІМЕІ2 НОМЕР_7 , з сім карткою мобільного оператора «КИЇВСТАР» НОМЕР_8 , повернути їх власнику (законному володільцю) - ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон марки «Blackview BV9900», ІМЕІ НОМЕР_9 , з сім карткою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_10 , конфіскувати. При цьому, до виконання конфіскації ОСОБА_3 забезпечити можливість отримання інформації, яка зберігається у пам`яті цього мобільного телефону та/або карті пам`яті до нього, а також встановленої у ньому сім-карти, зокрема інформації з його телефонної книги, наявних текстових, фото і відео файлів, шляхом їх зняття (копіювання) та/або пересилання.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд, який ухвалив його - Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1