Справа № 727/9322/24
Провадження № 1-кп/727/138/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю : прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебуває на розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у замаху на вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України і, враховуючи тяжкість ймовірного покарання, що йому загрожує, у разі доведення вини, зважаючи на те, що він веде аморальний спосіб життя, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, існують ризики, визначені ст. 177 КПК України, такі як спроби обвинуваченого переховуватися від органів досудового слідства та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки вони усі є його давніми знайомими.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заявленого клопотання.

Захисник ОСОБА_4 вказує, що стороною захисту не заперечується вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, однак заперечується намір вбити потерпілого, відтак захисник вважає, що обвинувачений не є суспільно небезпечним та підстав тримати його під вартою немає.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При судовому розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вирішуючи питання щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, враховуючи думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у замаху на вчинення особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходів, приходить до висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки на даний час наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення. На даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого суд вважає недостатнім.

Продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даний час, не відпали.

На підставі наведеного, зважаючи на завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України та виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», а також те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та, що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, яка була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що інший запобіжний захід не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що відносно обвинуваченого необхідно продовжити застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

При цьому, згідно вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5, 7, 177, 183, 197, 315 КПК , суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 05 червня 2025 року.

Копію ухвали негайно вручити всім учасникам кримінального провадження та Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор»

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1