Справа № 147/351/25
Провадження № 1-кп/147/117/25
УХВАЛА

іменем України

07 березня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої подано клопотання ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в селищі Тростянець Гайсинського району Вінницької клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000652 від 28.11.2024 щодо суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого 25.09.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, умовно достроково звільненого на підставі ухвали Вінницького міського суду від 08.07.2024 від відбування покарання, невідбутий строк: 1 місяць 30 днів, який на момент вчинення суспільно небезпечного діяння проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 як тимчасово прикомандирований, у військовому званні «матрос»,

В С Т А Н О В И В :

06 березня 2025 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000652 від 28.11.2024 щодо суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 .

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 , призваний 17.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.10.2024 №301 матрос ОСОБА_4 вважається таким, що прибув та облікований як тимчасово прикомандирований військовослужбовець на підставі бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.05.2024 №7038 та розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 08.05.2024 № 6837.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, з 17.07.2024 останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Таким чином, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, ОСОБА_4 мав статус військовослужбовця по мобілізації.

Водночас, у порушення вимог законодавства України, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 матрос ОСОБА_4 , вчинив суспільно небезпечне діяння за наступних обставин.

Так, близько 13 години 10 хв. 26.10.2024 військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації матрос ОСОБА_4 , не усвідомлюючи значення своїх дій та не маючи змоги керувати ними, в порушення вищевказаних нормативно - правових актів, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 27.11.2024, коли повернувся до зазначеної військової частини, чим фактично припинив вчинення кримінального правопорушення.

За час відсутності у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , матрос ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами вказаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби не повідомляв, та проводив час на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 як тимчасово прикомандирований, у військовому званні «матрос», вчинив суспільно небезпечне діяння, а саме близько 13 години 10 хв. 26.10.2024, не усвідомлюючи значення своїх дій та не маючи змоги керувати ними, в порушення вищевказаних нормативно - правових актів, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 27.11.2024.

За час відсутності у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , матрос ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами вказаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби не повідомляв, та проводив час на власний розсуд, тобто вчинив суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме - самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин, тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану.

Згідно з висновком судово психіатричної експертизи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В теперішній час ОСОБА_4 страждає на недоумство у вигляді розумової відсталості легкого ступеня з наявними відхиленнями у поведінці (F70.8) та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного психіатричного лікування.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив про його задоволення. Надав суду матеріали кримінального провадження.

ОСОБА_4 , його захисник та законний представник не заперечували щодо задоволення клопотання.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вбачає підстави для застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, виходячи з наступного.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів, що були отримані з документів, наданих суду стороною обвинувачення, показань ОСОБА_4 наданими у судовому засіданні.

Враховуючи досліджені судом обставини справи та докази, а також наявність у ОСОБА_4 захворювання: недоумства у вигляді відсталості легкого ступеня з наявними відхиленнями у поведінці (F70.8), що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта №109 від 10.02.2025, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним суспільно-небезпечного діяння 26.10.2024 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Отже ОСОБА_4 перебував у стані неосудності, тому згідно зі статтею 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.

Згідно зі статтею93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до положень ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру, зокрема: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на викладене та з метою досягнення мети застосування примусових заходів медичного характеру, якою є вилікування чи поліпшення стану здоров`я ОСОБА_4 , що можливо шляхом створення найбільш оптимальних умов для одужання, а також враховуючи те, що таке лікування може бути надано на умовах примусового амбулаторного психіатричного лікування з урахуванням висновків лікарів - експертів, водночас, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки діяння, яке вчинив ОСОБА_4 26.10.2024, що має вираз у конкретних обставинах вчинення суспільно - небезпечного діяння, ознаки якого відповідають ознакам складу злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а також характер і тяжкість психічного захворювання ОСОБА_4 , що виражається у недоумстві у вигляді відсталості легкого ступеня з наявними відхиленнями у поведінці, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, в зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у зв`язку з наявним в нього психічним захворюванням.

Процесуальні витрати відсутні.

Матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не заподіяно.

Речові докази у справі відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. 19, 93, 94 КК України, ст. 512, 513 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000652 від 28.11.2024 щодо суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного психіатричного лікування.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1