Справа № 953/493/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000356 від 10.04.2024, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, інваліда 3-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у якому сторона обвинувачення просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.02.2025, без можливості внесення застави.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що СВ УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000356 від 10.04.2024.

Слідчий зазначає, що 24.02.2022 Президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Того самого дня, 24.02.2022 військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та фактично застосовуючи її, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській та інших областях, де здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та окупували частину вказаної території, у тому числі частину Харківської області. У зв`язку з цим на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (з урахуванням змін, внесених указами Президента України), в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, який триває по теперішній час.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_6 перебуваючи в Харківській області, більш точне місце на даний час не встановлено, будучи прихильником політичного курсу та перебуваючи під впливом ідеології російської федерації, не маючи патріотичних переконань, у ситуації що склалася в умовах воєнного стану в державі, в невстановлений період часу, але не пізніше 01.06.2024, встановив контакт із представником держави-агресора, працівником спецслужби рф ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому ОСОБА_7 як працівник спецслужби рф та представник держави-агресора, розуміючи, що ОСОБА_8 підтримує ідеологічні погляди рф, запропонував ОСОБА_8 співпрацю, спрямовану на допомогу представнику спецслужби рф ( ОСОБА_7 ) у проведенні підривної діяльності проти України на території м. Харкова та Харківської області, на що останній добровільно погодився надавати свою допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, у зв`язку із чим у ОСОБА_8 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

В той же час, у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_8 , розуміючи що для реалізації свого умислу потрібні ще люди і маючи знайомого, який також підтримує ідеологічні погляди рф, залучив до вказаної протиправної діяльності громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який також добровільно погодився надавати допомогу у проведенні підривної діяльності проти України шляхом виконання завдань представника держави-агресора рф.

Таким чином, у період ведення російською федерацією агресивної війни проти України, в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 надали добровільну згоду на здійснення дій, спрямованих на виконання злочинних завдань представника спецслужби держави-агресора рф ОСОБА_7 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, а також завдань ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , в кінці вересня 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території Харківської області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, маючи домовленість із ОСОБА_8 , розуміючи що останній має стійкий злочинний зв`язок із ОСОБА_7 та надає йому активну допомогу (в тому числі інформаційну) у здійсненні підривної діяльності проти України, зібрав інформацію щодо місця розташування військової техніки ЗСУ біля с. Охоче Харківського району (колишній Нововодолазький район) Харківської області та 24.09.2024 о 20:38, надіслав її ОСОБА_8 за допомогою месенджера «Телеграм» для її подальшої передачі ОСОБА_7 , шляхом відправлення повідомлення з описом місцевості на якій знаходиться військова техніка ЗСУ.

В подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, а також завдань ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , після отримання вищевказаної інформації від ОСОБА_6 , 25.09.2024 о 06:52, перебуваючи на території Харківської області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, переслав в месенджері «Телеграм» вказане повідомлення представнику спецслужби рф - ОСОБА_7 , з поміткою (мовою оригіналу): «Володя. это инфа от деда», тим самим вчинивши дії, на виконання злочинного завдання представника спецслужби іноземної держави.

Згідно відповіді із ЗСУ, у даний період, поблизу с. Охоче Харківського району Харківської області підрозділами Сил оборони дійсно виконувались завдання за призначенням, а приблизно через тиждень після передачі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 інформації представнику спецслужби рф ОСОБА_7 , у вказаній місцевості активізувалася розвідувальна діяльність збройних сил російської федерації.

Слідчий вказує, що 08.11.2024, ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 09.11.2024, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Слідчий зазначив, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується: протоколом затримання ОСОБА_6 ; протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 26.09.2024, в ході якого ОСОБА_9 надав викривальні покази щодо причетності ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до вчинення підривної діяльності проти України; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_9 , в якому міститься інформація що останній впізнав ОСОБА_6 , якого бачив як спільника при виконанні злочинного завдання представника спецслужби рф ОСОБА_7 ; протоколом за результатами проведення НСРД від 01.11.2024, в якому зафіксовано спілкування та передача інформації між ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 13.11.2024; слідчим експериментом від 28.11.2024, під час якого було підтверджено покази ОСОБА_6 , які ним були надані під час допитів; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

11.11.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 29.11.2024 (включно).

27.11.2024, слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова, було продовжено строки досудового розслідування до 6 місяців, тобто до 28.02.2025 (включно).

27.11.2024, слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова, ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.01.2025 (включно).

Як вказує слідчий у клопотанні, завершити досудове розслідування до 25.01.2025 є неможливим, оскільки органу досудового розслідування необхідно отримати результати призначених експертиз (4 експертизи), повна готовність яких, враховуючи завантаженість експертних установ, очікується орієнтовно на середину лютого 2025 року; завершити огляд майна, вилученого під час проведення обшуків за місцями фактичного проживання підозрюваних; провести перехресні допити, з метою уточнення показів; розсекретити матеріали НСРД, а також документів, на підставі яких було проведено вказані слідчі дії; розглянути питання щодо зміни кваліфікацій підозрюваним та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру; провести процесуальні дії, у відповідності до ст.290, 291 КПК України.

Сторона обвинувачення також посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважали, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на стан здоров`я та вік, при цьому, зазначив, що в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає себе винним.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного, заперечував щодо поданого клопотання, посилаючись на особу його підзахисного, міцні соціальні зв`язки та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СВ УСБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000356 від 10.04.2024.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.11.2024, підозрюваний ОСОБА_6 фактично був затриманий 08.11.2024 о 22 год. 30 хв., в порядку ст. 208, 615 КПК України.

09.11.2024 о 01:25 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, тобто у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: надания представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

11.11.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.11.2024 (включно), без визначення розміру застави.

24.10.2024 постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_10 строк досудового розслідування у даному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 30.11.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000356 від 10.04.2024, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України до 6 (шести) місяців, тобто до 28.02.2025 (включно).

27.11.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 25.01.2025 (включно), без визначення розміру застави.

За результатами розгляду даного клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, питання наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 та повідомлення її у встановлений законом порядок перевірялось слідчим суддею під час застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 11.11.2024, а також 27.11.2024 під час продовження строку його дії, що не заперечується стороною захисту.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Вказане може бути підставою для продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні виконаний певний обсяг слідчих дій.

Поряд з цим у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою наведено підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2024, у зв`язку з необхідністю отримати результати призначених експертиз (4 експертизи), повна готовність яких, враховуючи завантаженість експертних установ, очікується орієнтовно на середину лютого 2025 року; завершити огляд майна, вилученого під час проведення обшуків за місцями фактичного проживання підозрюваних; провести перехресні допити, з метою уточнення показів; розсекретити матеріали НСРД, а також документів, на підставі яких було проведено вказані слідчі дії; розглянути питання щодо зміни кваліфікацій підозрюваним та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру; провести процесуальні дії, у відповідності до ст.290, 291 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з вказаними доводами сторони обвинувачення.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, яке є особливо тяжким злочином. Санкція частини 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Разом з цим, ОСОБА_6 зможе вчинити дії, що призведуть до часткової втрати доказів вини останнього та інших осіб, а також до необхідності проведення додаткових досліджень, експертиз, слідчих і процесуальних дій, що буде перешкоджати кримінальному провадженню, в тому числі, перешкоджанню здійснення швидкого та об`єктивного досудового розслідування.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території Російської Федерації.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання ним процесуальних рішень у справі.

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_6 має місце проживання та реєстрації, з середньо-спеціальною освітою, є одруженим, нваліда 3-ї групи, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ Національної безпеки України, покарання за вчинення якого, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а також враховуючи, що встановлені ухвалами слідчих суддів від 11.11.2024, 27.11.2024, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу не спростовують вищевказаних висновків суду.

Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ Національної безпеки України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд продовжує відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, даних, які б вказували на неможливість підозрюваного перебувати в умовах СІЗО за станом здоров`я, на час розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 38 (тридцять вісім) днів до 28 лютого 2025 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 28 лютого 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1