УХВАЛА

19 березня 2025 року

м. Київ

справа № 752/24095/24

провадження № 51-5672 ск 24

Верховний Суд колегією суддів судових палат Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення,

встановив:

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з судовими рішеннями.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 3 статті 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Верховний Суд ухвалою від 01 січня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишив без руху та надав йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання цієї ухвали.

Зокрема, в цій ухвалі зазначено, що у вступній частині касаційної скарги ОСОБА_4 оскаржував постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2024 року, а в прохальній частині скарги ставив вимоги щодо рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року.Водночас, долучав до касаційної скарги лише копію ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024 року, якою його скаргу на бездіяльність уповноважених службових осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишено без задоволення. Тобто, ОСОБА_4 допустив суперечності у своїй касаційній скарзі.

Крім того, скаржник не зазначав у своїй касаційній скарзі, чи переглядалась вказана ухвала слідчого судді в апеляційному порядку та чи було постановлено таке рішення апеляційного суду, яке може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції, не вказував на його незаконність, доводів не наводив та вимог у прохальній частині касаційної скарги не ставив, а також не долучав його копію до касаційної скарги.

До того ж, прохальна частина касаційної скарги ОСОБА_4 була викладена не у відповідності до статті 436 КПК та без врахування положень статті 424 КПК.

Водночас, ОСОБА_4 у касаційній скарзі просив касаційний суд: прийняти нове рішення, а саме про внесення заяви про злочин до ЄРДР протягом 24 годин; дослідити заяву про злочин; роз`яснити за яким судочинством він має подати заяву про відшкодування завданої шкоди; винести ухвалу та встановити підсудність відшкодування шкоди; надати роз`яснення щодо статті 214 КПК через різне застосування судами цієї статті, що було викладено не у відповідності до положень статті 436 КПК та повноважень Верховного Суду.

Також, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК ОСОБА_4 не зазначав в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

В ухвалі, якою залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_4 , йому роз`яснювалися положення статті 424 КПК та вимоги статті 427 КПК, відповідно до яких у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались зі статтею 436 КПК.

При цьому, ОСОБА_4 в резолютивній частині цієї ухвали визначено строк на усунення недоліків та роз`яснено порядок їх виконання.

В межах встановленого строку на усунення недоліків ОСОБА_4 на виконання ухвали касаційного суду від 01 січня 2025 року направив до Верховного Суду повторну касаційну скаргу.

Проте, ОСОБА_4 знову не дотримався вимог статті 427 КПК та не врахував вимоги суду касаційної інстанції.

Так, у своїй повторній касаційній скарзі ОСОБА_4 не вказує, які судові рішення він оскаржує та з яких підстав. При цьому, долучає до повторної касаційної скарги ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 16 липня та 26 квітня 2024 року (справа № 752/7348/24), ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19 червня 2024 року (справа № 752/10861/24), ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року (справа № 752/12237/24), ухвалу Київського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року (провадження № 22-ц-вп/824/27/2024), постановлені у цивільному провадженні.

Отже, ОСОБА_4 у повторній касаційній скарзі знову не оскаржує та не додає до цієї скарги копії судових рішень, які з огляду на положення, передбачені статтею 424 КПК, можуть бути предметом перегляду саме у цьому кримінальному провадженні.

Вказане позбавляє суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження за його касаційною скаргою та прийняти остаточне рішення за наслідками її розгляду.

Крім того, прохальна частина касаційної скарги ОСОБА_4 знову викладена не у відповідності до положень статті 436 КПК та без врахування положень статті 424 КПК.

Також, ОСОБА_4 у повторній касаційній скарзі просить касаційний суд надати роз`яснення щодо, як він вважає, підроблених довідок, незаконного розшуку та перевищення поліцією своїх повноважень, що знаходиться поза межами компетенції Верховного Суду.

При цьому, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК ОСОБА_4 знову не зазначає у повторній касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

До того ж, у повторній касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить вимогу про витребування справи для ознайомлення.

Разом з тим, відповідно до вимог частини 2 статті 425 КПК особам, які мають право подати касаційну скаргу, надається можливість ознайомитися в суді з матеріалами кримінального провадження для вирішення питання про подання касаційної скарги.

Однак, після вирішення питання про відкриття касаційного провадження за скаргою відповідно до статті 430 КПК суддя-доповідач вирішує питання про витребування матеріалів кримінального провадження. Тобто, на такій стадії розгляду касаційної скарги, Верховний Суд не має законодавчо визначеної можливості вирішувати питання щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке не перебуває у провадженні суду касаційної інстанції. Вказане питання може бути розглянуто судом за місцем знаходження провадження.

Отже, скаржник не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду, а відтак його касаційна скарга підлягає поверненню.

З урахуванням зазначеного, відсутні підстави для вирішення клопотання ОСОБА_4 щодо звернення до Конституційного Суду України з підстав тлумачення норм закону.

Відповідно до частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Повернути ОСОБА_4 його касаційну скаргу на судові рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3