УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого ГСУ СБУ, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 005 63 від 20.06.2024,

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого ГСУ СБУ, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 005 63 від 20.06.2024.

Звертаючись зі скаргою адвокат зазначає, що слідчими ГСУ СБУ за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 005 63 від 20.06.2024, в межахякого, 15.08.2024 слідчими ГСУ СБУ було проведено обшук у приміщенні ресторану «Робін Гуд», що за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 9В, за результатом якого було вилучено, зокрема грошові кошти у сумі 50 000 доларів США.

Також, 15.08.2024 слідчими ГСУ СБУ було проведено обшук в автомобілі «Volkswagen Tuareg» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_6 , за результатом якого було вилучено, грошові кошти у сумі 30 620 доларів США та 117 400 грн.

Крім того, 15.08.2024 слідчими ГСУ СБУ було проведено обшук у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , за результатом якого було вилучено, грошові кошти у сумі 639 000 доларів США.

Адвокат зазначає, що вилученні грошові кошти належать виключно ОСОБА_5 , яка отримала їх у якості позики, на підставі відповідного договору, для побудови готельно-ресторанного комплексу. При цьому, вилучене під час проведення обшуку майно набуло статусу тимчасово вилученого майна, оскільки арешт на спірне майно не накладався, у зв`язку з чим, просить зобов`язати уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні повернути грошові кошти ОСОБА_5 .

В судове засідання заявник та її представник, будучи належним чином та завчасно повідомленими, не з`явилися, будь яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, уважаючи відсутніми підстави для її задоволення.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Звертаючись із даною скаргою представник заявника посилається на те, що власником вилученого під час обшуків майна є виключно ОСОБА_5 , а оскільки на спірне майноь арешт не накладався, а отже таке майно підлягає поверненню власнику.

Разом з тим, звертаючись із відповідною скаргою, представником заявника не надано жодних доказів на підтвердження своєї правової позиції, а тому, на переконання слідчого судді, викладені заявником обставини є лише припущенням та документально нічим не підтверджені.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність підстав для повернення майна, вилученого під час проведення обшуку, як тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим у задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 169, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого ГСУ СБУ, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 005 63 від 20.06.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: