Справа № 347/639/25
Провадження № 1-кс/347/246/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

слідчої судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Косів клопотання старшого дізнавача СД Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 04.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший дізнавач СД Косівського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся в суд із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 04.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України мотивуючи тим, що 03.07.2024 року через секретаріат Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла ухвала Косівського районного суду Івано-Франківської області, за скаргою ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 , про зобов`язання внесення в ЄРДР уповноваженою особою про вчинене кримінальне правопорушення передбачене ст. 356 КК України про те. що місцевий житель села Шепіт Косівської міської ради, Косівського району, Івано- Франківської області, самоправно, всупереч установленому законом порядку без дозволу ОСОБА_7 перемістив із його господарства яке розташоване в АДРЕСА_1 , дерев`яний будинок належний ОСОБА_7 загальною площею 28.2 кв/м. у своє господарство яке розташоване в даному населеному пункті, чим спричинив останньому матеріальну шкоду.

Надалі, під час досудового розслідування встановлено, що у березні 2023 року, ОСОБА_8 , 1981 року народження, жит. с. Шепіт, присілок Безвінне, Косівського району, за допомогою машинної техніки перемістив дерев`яний будинок, який був розташований за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_3 , на прилеглу ділянку місцевого самоврядування.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 21.03.2009 №22235354, належить ОСОБА_9 та розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

01.04.2025 в межах кримінального провадження винесено постанову про визнання речовим доказом, дерев`яного одноповерхового будинку, який відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 21.03.2009 №22235354, належить ОСОБА_9 та розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку із вищенаведеним, та з метою збереження речового доказу по кримінальному провадженні слід накласти арешт.

Клопотання дізнавача погоджено прокурором та оформлене відповідно до вимог ст.171 Кримінального процесуального кодексу України.

В судове засідання старший дізнавач СД не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Клопотання підтримує та просить задоволити.

Прокурор клопотання підтримав та просив його задоволити.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Суд, вислухавши пояснення слідчого, думку прокурора, перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, вважає, що клопотання слід задоволити з наступних підстав.

Майно, на яке накладається арешт, забезпечить належне збереження його як речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Згідно ст. 98 КПК України вилучені предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні, зокрема те, що вони були об`єктом кримінально протиправних дій, які набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, а згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставу ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Також ч. 3 ст. 170 КПК зазначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У даному випадку встановлено, що з метою збереження речових доказів, доцільно накласти арешт на нерухоме майно, дерев`яний одноповерховий будинку, який відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 21.03.2009 №22235354, належить ОСОБА_9 та розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

З урахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване та маються достатні підстави для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

З метою збереження речових доказів, накласти арешт на нерухоме майно, дерев`яний одноповерховий будинку, який відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 21.03.2009 №22235354, належить ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню старшим дізнавачем СД Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Копію ухвали надіслати старшому дізнавачу СД Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника, або володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідча суддя: ОСОБА_1