Справа № 199/5639/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2025

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, яке внесено 22.03.2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, не працює,

місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

судимого 20.02.2025 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з клопотанням слідчого наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

-підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він обізнаний про тяжкість покарання, що йому загрожує за умови визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів і за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років; судимий із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України;

-підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, оскільки він обізнаний з особистими даними потерпілої, свідка, може впливати на них з метою зміни змісту їх показань які вони будуть давати під час судового розгляду, не виключено, що ОСОБА_4 за умови обрання йому іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може скоїти відносно встановлених свідків кримінальні правопорушення з метою незаконного впливу на останніх;

-ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки засуджений за злочини проти власності, не працює тощо.

-

Прокурором клопотання підтримано повністю.

Підозрюваний заперечував причетність його до вказаного кримінального правопорушення, зазначив, що він 21.032025 р. не рухався у маршрутному таксі «107»; наявність його фото у телефоні потерпілої підозрюваний пояснив тим, що до нього підійшов незнайомий чоловік з прохання розблокувати телефон та придбати його, та підозрюваний здійснив за вказівкою цього чоловіка спробу ввести пін-код для розблокування.

Захисник просила обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, зазначив про недоведеність ризиків, зазначених слідчим у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 25.04.2025 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кримінального правопорушення: 21 березня 2025 р. приблизно о 08:00 год. ОСОБА_4 на зупинці по проспекту Слобожанському в місті Дніпро (зупинка «Донецька») зайшов до маршрутного таксі №107, в якому також їхала потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої в правій кишені куртки знаходився належний їй мобільний телефон «Apple iPhone 16 Pro» 256 GB Desert Titanium, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , та, стоячи позаду потерпілої, він витягнув з правого карману куртки, в яку була одягнута потерпіла ОСОБА_7 , тим самим привласнив мобільний телефон «Apple iPhone 16 Pro» 256 GB Desert Titanium, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_4 вийшовши з маршрутного таксі №107 на зупинці «Богдана Хмельницького» по проспекту Слобожанському в місті Дніпро та в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Умисними ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду в розмірі 44 480,00 грн.

Розглянув клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 29 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Аналіз приписів зазначених статей кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що лише за наявності обґрунтованої підозри та ризиків можливо застосування запобіжного заходу.

Правила оцінки доказів передбачені ст. 94 КПК України: слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На підтвердження доводів, зазначених у клопотанні, слідчим, окрім витягу з ЄРДР, надані наступні письмові докази (у копіях):

-заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення;

-протокол огляду місця події від 21.03.2025;

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду телефону від 21.04.2025;

-протокол додаткового допиту потерпілої від 21.04.2025 р.

З приводу наявності обґрунтованої підозри, обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Такі факти та інформація існують, що встановлено слідчим суддею на підставі доказів обставин, на які слідчий посилається та долучений до клопотання.

Щодо іншої підстави застосування запобіжного заходу - ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, то наявність передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків слідчим доведена.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, слідчий суддя згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється (від 5 до 8 років позбавлення волі);

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який є особою працездатного віку, відсутні документально підтверджені відомості про наявність у підозрюваного тяжких невиліковних хвороб;

4) відсутність доказів про міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці постійного проживання;

5) відсутність у підозрюваного місця роботи;

6) майновий стан підозрюваного, який не має значних статків;

7) наявність судимості у підозрюваного (вироком від 20.02.2025 Бориспільського міськрайонного суду Київської області засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

8) відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

10) наявність майнової шкоди тощо.

Тримання особи під вартою є серйозним заходом та його застосування є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі, заходи було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати тримання відповідної особи під вартою.

Це означає, що відповідність позбавлення свободи національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин (див., наприклад, рішення у справах «Вітольд Літва проти Польщі» (Witold Litwa v. Poland), заява № 26629/95, п. 78, ECHR 2000-III, та «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], заява № 36760/06, п. 143, ECHR 2012) п. 93 рішення ЄСПЛ у справі «Заіченко проти України (№2)».

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За конкретних обставин даної справи застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, встановлених при розгляді даного клопотання, є недостатнім; відтак, потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права особи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого, підтриманого в суді прокурором.

Показання підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді, які наведені вище.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Випадки, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, в даній справі відсутні.

Щодо розміру застави.

За ст. 182 КПК України (ч. 1 та ч. 2) застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Слідчий суддя керується приписами ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, за якими розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах … щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення по справі «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року, в якому суд зазначив: «п.78 Гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена, враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається у таких межах … щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням встановлених слідчим суддею відомостей про особу підозрюваного, його майновий стан, тяжкість інкримінованого йому корисливого злочину, на переконання слідчого судді, застава у визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застава визначається в розмірі в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн. (40 х 3028).

Керуючись ч. 3 ст. 26, ст. 94, ч. 1 та ч. 2 ст. 110, п. 9 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132, п. 5 ч. 1 та ч. 4 ст. 176, ст.ст. 177, 178, ч.ч. 1 4, ч. 4 ст. 183, ст.ст. 186, 193, ч. 1 та ч. 4 ст. 196, ч. 1 ст. 197, ст. 203 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, яке внесено 22.03.2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного задовольнити повністю.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у кримінальному провадженні №0000243 від 22.03.2025 р. підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кримінального правопорушення, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з під варти у разі внесення застави у розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисячі сто двадцять) грн. з покладенням на нього обов`язків протягом усього часу дії ухвали про застосування запобіжного заходу:

- не відлучатися з м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

зобов`язавши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду.

Попередити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави та невиконання таких обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали до 25.06.2025 р.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала набирає чинності негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпра ОСОБА_1