Єдиний унікальний номер 317/741/25
Номер провадження 1-в/317/29/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, українця, громадянина України, розлученого, офіційно не працевлаштованого. З середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.05.2021 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набув законної сили 22.06.2021,

- 16.07.2021 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вирок вступив в законну силу 17.08.2021,

засудженого вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2023 за ч. 2 ст. 185 до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання визначено шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2021, у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набув законної сили 02.10.2023,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, яке було уточнено його захисником адвокатом ОСОБА_5 .

Захисник засудженого просить суд вирішити питання щодо декриміналізації діянь ОСОБА_4 у зв`язку із внесенням змін до ст. 51 КУпАП Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили його задовольнити та привести вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2023 у справі № 243/9446/21 за ч. 2 ст. 185 КК України у відповідність до чинного законодавства, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому цим вироком.

Прокурор у судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що відповідно до вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2023 шкода, завдана діянням засудженого, не перевищує межу кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення з урахуванням змін, внесених Законом України № 3886-IX.

Вислухавши пояснення засудженого та його захисника, а також прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2023 у справі № 243/9446/21, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначено шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2021, у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Початок відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення цього вироку до виконання. Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України не обирався та не застосовувався. Вирок набув законної сили 02.10.2023.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06.01.2024. У Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» перебуває з 26.01.2024.

За вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2023, вчинене ОСОБА_6 діяння, кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_4 своїми злочинними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 616,67 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було викладено в новій редакції ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Отже, відповідно до положень ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону № 3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2023, вчинене ОСОБА_6 діяння, кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Вартість викраденого майна становила 616,67 грн. Діяння вчинене 02.08.2021.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн., відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1135,00 грн., а отже розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, з урахуванням змін внесених Законом № 3886-IX, становила 2270,00 грн.

Судом встановлено, що вартість викраденого майна (616,67 грн.) на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподаткованих мінімумів у розмірі 2270,00 грн.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати у даній справі зворотну дію у часі Закону № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію крадіжки, введену новим Законом № 3886-IX, на підставі ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2023 у справі № 243/9446/21, засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2021, покарання за яким на підставі ст. 71 КК України частково приєднано до покарання, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2023, належить виконувати самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Оскільки вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2021 ОСОБА_6 не призначено покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідне застосувати вищевказану норму до засудженого ОСОБА_4 та ухвалити рішення про його негайне звільнення з Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)».

Керуючись ст.ст. 3, 5, 72, 74 КК України, Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.ст. 336, 376, 377, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2023 у справі № 243/9446/21 за ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2023 у справі № 243/9446/21 за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2021 виконувати самостійно.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 377 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)».

Копію ухвали направити до Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», прокурору, засудженому.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1