Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/3565/25
Провадження №1-кп/523/1111/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

27.03.2025 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0000118 від 24.01.2025 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого середню-технічну освіту, працює оператором ТОВ «Сан Флауер Термінал», холост, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

по звинуваченню в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 23 січня 2025 року приблизно о 15 годині 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись у світлий час доби, при необмеженій видимості, по частково зволоженій проїзній частині вул. Михайла Грушевського з боку вул. Віталія Нестеренка в напрямку вул. Хутірська у м. Одесі, на якій організований двосторонній по двом смугам в обох напрямку рух, у правій смузі свого напрямку руху, та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого напроти будинку № 39/1 корп. 6 по вул. Михайла Грушевського у м. Одесі, у порушення вимог п. п. 2.3 «б», 18.4, дорожньої розмітки 1.14.2 «пішохідний перехід» та дорожніх знаків 5.38.1, 5.38.2 «пішохідний перехід» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правил дорожнього руху), проявив особисту неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змінам, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати та мав таку можливість, не звернув уваги на те, що перед зазначеним пішохідним переходом у сусідній смузі руху зупиняються інші транспортні засоби, щоб надати дорогу пішоходу, який у той час перетинав проїжджу частину вказаної автодороги по пішохідному переходу, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості керованого ним автомобіля, аж до повної його зупинки, продовжив рух у вибраному напрямку, у зв`язку з чим здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у той час перетинала проїжджу частину вказаної вулиці зліва направо по нерегульованому пішохідному переходу відносно напрямку руху автомобілю керованого ОСОБА_6 .

Належним виконанням вищевказаних вимог Правил дорожнього руху водій ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти наїзду на потерпілу ОСОБА_5 , а тому його дії знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу без суттєвого зміщення відламків, забою м`яких тканин лобної ділянки, закритої травми лівого колінного суглобу у вигляді перелому голівки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням відламків, крайового перелому переднього суглобового краю внутрішнього виростка лівої великогомілкової кістки без зміщення відламків, часткового розриву передньої хрестоподібної зв`язки та медіального утримувача лівого надколінника, закритої травми лівого колінного суглобу у вигляді стрес-перелому зовнішнього виростка правої стегнової кістки, часткового розриву внутрішньої колатеральної зв`язки та задньої хрестоподібної зв`язки на рівні кріплення до внутрішнього виростка стегна, контузії кісткового мозку обох виростків стегнової, великогомілкової кісток, які складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, по суті звинувачення пояснив, що 23.01.2025 року у світлий час доби на вологому дорожньому покритті він керував автомобілем «Mitsubishi Outlander» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Михайла Грушевського з боку вул. Віталія Нестеренка в напрямку вул. Хутірська у м. Одесі був не уважним та скоїв наїзд на пішохода (потерпілу), яка перетинала проїзджу частину по нерегульованому пішохідному переході. Провину визнає, просить суворо не карати. Збитки потерпілій не відшкодував, оскільки їх буде відшкодовувати страхова компанія.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила обставини ДТП та разом із своїм представником зазначила, що збиткі їй не відшкодовані та цивільний позов буде подано у цивільному порядку.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які ніхто не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати:

- по ст.286 ч.1 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії не тяжких злочинів, наслідки для потерпілої, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, матеріальні збитки потерпілій не відшкодував, провину визнав повністю та щиро покаявся у скоєному.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

Обставини, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання відсутні.

Обставини, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття.

Під час винесення вироку, судом прийняті до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, думку прокурора, який вважав необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі з іспитовим терміном та з позбавленням права керувати транспортними засобами, потерпілої та її представника, які вважали необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі з іспитовим терміном без позбавленням права керувати транспортними засобами, думку обвинуваченого, який провину визнав та залишив покарання на розсуд суду.

Цивільний позов відсутній.

Витрати на залучення експертів складають 11026,08 гривень визнані обвинуваченим та підлягають стягненню з останнього.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 2-х (двох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 не обиралась та скачуванню не підлягає.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серії НОМЕР_2 , на користь Держави 11026,08 (одинадцять тисяч двадцять шість гривень вісім копійок) - вартість проведених судових експертиз.

Скасувати арешт з автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , та повернути його ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за належністю.

Компакт диски з механізмом розвитку ДТП зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку, негайно після оголошення вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського Апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: