Справа №766/1220/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2025 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження №0000502 від 29.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, слідчого СВ Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, м. Верхівцеве, Дніпропетровської області, громадянину України, із середньою спеціальною освітою, одруженому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовцю військової служби по мобілізації, на момент вчинення злочину механік групи слюсарно-механічних робіт технічно експлуатаційної частини військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в межах строку досудового розслідування, а саме до 07.02.2025 року.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП у Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000502 за підозрою:. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Верхівцеве, Дніпропетровської області, громадянину України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовцю військової служби по мобілізації, на момент вчинення злочину механік групи слюсарно-механічних робіт технічно експлуатаційної частини військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 03.02.2015 року та призначений на посаду механіка групи слюсарно-механічних робіт технічно експлуатаційної частини військової частини НОМЕР_1 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.07.2015 №179.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

З часу видання ВО Президента України, Головою Верховної ради України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст.1 Закону України «Про оборону України», який діяв до часу видання Президентом України Указу №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердження його Законом України №2102-IX Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, проходячи військову службу за мобілізацією та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, 09.07.2015 року солдат ОСОБА_4 перебував у розташуванні базового табору військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася в АДРЕСА_2 та самовільно залишив місце розташування зазначеної частини.

Реалізуючи свій умисел, солдат ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, самовільно залишив базовий табір військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася в АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, в період часу з 09.07.2015 року солдат ОСОБА_4 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини НОМЕР_1 безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього. При цьому, будь-яких підтверджуючих документів щодо поважності причин відсутності на службі солдат ОСОБА_4 не надав.

За таких обставин ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2015 №95 на посаді механіка групи слюсарно-механічних робіт технічно експлуатаційної частини військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від військової служби, без будь-яких поважних причин, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 09.07.2015, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той час перебувала в АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконує, час проводить на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини, вчиненив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 .

21.09.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, шляхом офіційного направлення підозри на адресу фактичного місця проживання ОСОБА_4 через перевізника «Укрпошта» що підтверджується поштовою накладною № 470, а також направлено на адресу військової частини НОМЕР_2 .

Отримання ОСОБА_4 вищевказаних документів підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №470 з поміткою «Вручено особисто» .

Також разом з письмовою підозрою ОСОБА_4 отримав пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

21.11.2024 слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 було винесено ухвалу про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 07.01.2025 р.

Постановою виконуючого обов`язки керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 25.12.2024 у вказаному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 07.02.2025.

Обґрунтованість підозри у вчинення кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_4 ;

- протоколом та відеозаписом допиту свідка ОСОБА_8

- протоколом та відеозаписом допиту свідка ОСОБА_9

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України

Стороною обвинувачення дотримано вимогу наявності обґрунтованої підозри, оскільки наявні у кримінальному провадженні докази свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років у зв`язку з чим у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини буде в майбутньому переховуватись від органів досудового розслідування. Поряд з цим, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні умисного тяжкого злочину, у подальшому, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкції, передбаченої ч. 4 ст. 407 КК України, може умисно ухиляється від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховатись від органів досудового розслідування та суду, може зникнути з місця постійного мешкання до іншої місцевості, країни, у зв`язку з чим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та, як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 будучи в минулому військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (1736), перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, здійснювати вплив на інших військовослужбовців, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, у тому числі за допомогою засобів зв`язку, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема, перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх знайомих по службі, підлеглих тощо.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Оскільки ОСОБА_4 , є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (1736), який вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, зокрема пов`язане з ухиленням від обов`язків проходження військової служби з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що свідчить про можливість та схильність особи до неконтрольованих дій, що призводять до порушення законодавства, чим є обґрунтовані підстави вважати що останній може скоїти інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання. Беручи до уваги те, що відповідно до отриманих ОСОБА_4 повісток, останній не прибував до органу досудового розслідування та на зв`язок не виходив, не надавши пояснень про причини не прибуття, є всі підстави вважати, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання буде не ефективним та не доцільним. Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що він не має стійких соціальних зв`язків з особами, що заслуговують на довіру та можуть його взяти на поруки.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що під час перебування ОСОБА_4 , навіть під цілодобовим домашнім арештом, не виключає можливості здійснення впливу на свідків у кримінальному провадженні, як безпосередньо так і за допомогою інших осіб, наддасть змогу йому впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з використанням цих зав`язків.

Враховуючи вищевикладене, та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , вважаю за доцільне продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 07.02.2025

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування підозрюваного в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому вважаємо, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою.

Викладені ризики не зменшились та не перестали існувати, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечує їх недопущення та забезпечую належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, слідчий зазначає, що на даний час виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з чим просить клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання, просив продовжити щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, які просили не застосовувати відносно підозрюваного запобіжний захід, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

21.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

01.10.2024 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

03.10.2024 постановою слідчого зупинено досудове розслідування у зв`язку з оголошенням підозрюваного ОСОБА_4 у розшук.

05.11.2024 року ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_10 №766/1220/22 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19.11.2024 на підставі зазначеної ухвали підозрюваного ОСОБА_4 було затримано та поміщено до Миколаївського ІТТ№1 за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44.

19.11.2024 постановою слідчого досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено.

21.11.2024 слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 постановлено ухвалу про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 07.01.2025 року.

25.12.2024 постановою в.о. керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 07.02.2025 року.

Враховуючи, що у клопотанні слідчим не зазначено обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні №0000502 від 29.07.2020 року до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, відтак, зі змісту клопотання не вбачається підстав, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-205 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 відмовити.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти у залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено в приміщенні суду 10.01.2025 року о 12 год. 05 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1