Справа № 308/3301/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження №0000679 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

21.02.2024 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту 07.09.2023 близько 09:54 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи з кримінально-протиправною недбалістю, керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «MAZDA» моделі «6» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », рухаючись по автомобільній дорозі Н-13 (Львів-Самбір-Ужгород) навпроти магазину «Файта» по вул. Центральній, 152, с. Невицьке Ужгородського р-ну Закарпатської обл., зі сторони м. Перечин у напрямку м. Ужгород, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, а саме перевищивши дозволену у населених пунктах швидкість 50 км/год, тобто рухаючись зі швидкістю 82 ? 86 км/год, порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), а саме п. 12.4, згідно з яким у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год, невідповідність яких знаходяться у причинному зв?язку із настанням даної дорожньо-транспортної події, здійснив маневр обгону одного автомобіля, після чого допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN» моделі «GOLF 3» з державним номерним знаком « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час здійснював маневр повороту у ліво до магазину «Файта», внаслідок чого водію транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» моделі "GOLF 3" з держаним номерним знаком « НОМЕР_3 » ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді вивиху лівого ключично-акроміального суглобу.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні 03.02.2025 обвинувачений ОСОБА_3 подав клопотання, в якому просить звільнити його кримінальної відповідальності та закрити вказане кримінальне провадження відносно нього на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілим. Зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнає повністю, в повній мірі розуміє суть пред`явленого обвинувачення, визнає всі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, кається у вчиненому та відшкодував завдану потерпілому ОСОБА_5 шкоду.

Захисник обвинуваченого підтримав подане клопотання ОСОБА_3 , вказав що його підзахисний примирився з потерпілим та відшкодував йому завдану шкоду, відтак наявні підстави для закриття вказаного кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності. Крім того, просив скасувати арешт у вказаному кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закрити дане кримінальне провадження, у зв`язку з примиренням із обвинуваченим. Зазначив, що обвинувачений відшкодував завдані ним наслідками ДТП моральні збитки, чим усунув заподіяну шкоду. Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 за своєї добровільної ініціативи вжив заходи до усунення заподіяної йому шкоди заявив, що між ним та обвинуваченим відбулося примирення. Крім того, просив залишити без розгляду поданий ним цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, оскільки обвинувачений у добровільному порядку усунув заподіяну шкоду. На підтвердження наведеного потерпілий ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву-розписку від 3 лютого 2025 року.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказав, що враховуючи те, що потерпілий примирився з обвинуваченим та жодних претензій до нього немає, а також те, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, наявні підстави для закриття вказаного кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України. Крім того, просив вирішити питання про процесуальні витрати.

Як зазначено у ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом.

У відповідності до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов"язковим.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В силу вимог ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Однією з основних умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, це скоєння злочину особою вперше.

Як вбачається з наданої прокурором довідки №29-03022025/21012 від 04.02.2024), ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 16.07.2021 кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України було закрито на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, та ОСОБА_3 був звільнений від кримінальної відповідальності. Вказана ухвала набрала законної сили 26.07.2021.

В даному випадку суд бере до уваги правові висновки, викладені:

- у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 1 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", про те, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення;

- постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року (справа № 455/1490/17), 20 травня 2021 року (справа № 761/12266/19), згідно з якими під вчиненням злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості вперше розуміється те, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасовано новим кримінальним законом;

- постанові Верховного Суду від 27 вересня 2018 року (справа №647/1831/15-к), де зазначено, що припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально-правові наслідки засудження і призначення покарання.

Крім того, суд зауважує, що особа, судимість якої погашено або знято, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості в ході вирішення будь-яких питань, у т.ч. і під час надання характеристики особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості та є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, сталої практики Верховного Суду в подібних правовідносинах, узявши до уваги те, що ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 16.07.2021 кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України було закрито на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України та ОСОБА_3 був звільнений від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою, яка вчинила дане кримінальне правопорушення вперше, а тому у даному кримінальному провадженні відсутні перешкоди у застосуванні до нього положень ст. 46 КК України.

Передбачене у ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно частини третьої статті 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того встановлено, що обвинувачений повністю відшкодував збитки завдані потерпілому ОСОБА_5 , що підтвердив сам потерпілий під час судового засідання, про що зазначив і у письмовій заяві-розписці, яке долучено до матеріалів справи.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, до кримінальної відповідальності обвинувачений притягується вперше, свою вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, усунув заподіяну шкоду, відшкодував завдані потерпілому збитки, та примирився з ним, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, та обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи наведене, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2023 (справа №308/18689/23 провадження 1-кс/308/5072/23) на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду дорожньо-транспортної пригоди від 07.09.2023 року, а саме: -транспортний засіб марки «MAZDA», моделі «6», д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 є ОСОБА_8 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 . А також арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2023 (справа №308/18689/23 провадження 1-кс/308/5073/23) на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду дорожньо-транспортної пригоди від 07.09.2023 року, а саме: -«VOLKSWAGEN», моделі «GOLF 3», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 є ОСОБА_9 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , підлягає скасуванню.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Вказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закривається на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона, тому з обвинуваченого на користь держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України: інженерно-транспортної експертизи № CE19/107-23/10082-IT від 11.12.2023, в розмірі 1 434 грн.; інженерно-транспортної експертизи № CE19/107-23/10084-IT від 12.12.2023, в розмірі 2 271,84 грн.; інженерно-транспортної експертизи № СЕ19/107-23/10081-ІТ від 12.12.2023, в розмірі 2 271,84 грн., та інженерно-транспортної експертизи № СЕ19/107-23/11495-ІТ від 27.12.2023, в розмірі 6 815.52 грн., а всього в розмірі 12 793 грн. 20 коп.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20,провадження № 51-2331км21) та від 01.02.2024 (справа № 930/497/23 провадження № 51-4798км23).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 46,286 КК України, ст. 174, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, 288, 314, ст.369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням з потерпілим, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000679 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, - залишити без розгляду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2023 (справа №308/18689/23 провадження 1-кс/308/5072/23) на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду дорожньо-транспортної пригоди від 07.09.2023 року, а саме: -транспортний засіб марки «MAZDA», моделі «6», д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 є ОСОБА_8 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2023 (справа №308/18689/23 провадження 1-кс/308/5073/23) на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду дорожньо-транспортної пригоди від 07.09.2023 року, а саме: -«VOLKSWAGEN», моделі «GOLF 3», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 є ОСОБА_9 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 .

Речовий доказ:

-транспортний засіб марки «MAZDA», моделі «6», д.н.з. НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , - повернути власнику або повноважному представнику.

-транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», моделі «GOLF 3», д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , - повернути власнику або повноважному представнику.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України: інженерно-транспортної експертизи № CE19/107-23/10082-IT від 11.12.2023, інженерно-транспортної експертизи № CE19/107-23/10084-IT від 12.12.2023, інженерно-транспортної експертизи № СЕ19/107-23/10081-ІТ від 12.12.2023, комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи № СЕ19/107-23/11495-ІТ від 27.12.2023, в загальному розмірі 12 793 (дванадцять тисяч сімсот дев`яносто три) грн. 20 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1