У Х В А Л А

"04" січня 2025 р. Справа153/13/25

Провадження1-кс/153/7/25-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Цекинівка Ямпільського району Вінницької області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.194 КК України,

за участю прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури

у сфері обори Південного регіону ОСОБА_5

слідчого ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП

у Вінницькій області - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП №1 Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України. Клопотання мотивовано наступним: ОСОБА_4 , призваний 02 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією, солдат, військовослужбовець Збройних сил України, навідник 4 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 4 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст.11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно до ст.ст.1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків

Так, 02 січня 2025 року приблизно о 19.15 год. ОСОБА_4 знаходився за місцем свого проживання у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього на ґрунті особистих неприязних відносин із місцевими жителями, виник умисел спрямований на пошкодження майна, а саме житлових будинків розташованих по АДРЕСА_1 , шляхом їх підпалу.

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно, ОСОБА_4 02 січня 2025 року приблизно о 19.30 год., шляхом вільного доступу, зайшов до будинку, який розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_7 . Знаходячись всередині будинку, ОСОБА_4 за допомогою невстановленого під час досудового розслідування предмета, здійснив його підпал в результаті чого вказаний будинок почав горіти. Після цього ОСОБА_4 із місця події зник, чим завдав ОСОБА_7 матеріальних збитків.

Крім того, ОСОБА_4 02 січня 2025 року приблизно о 19.45 год., діючи умисно з метою пошкодження майна, шляхом вільного доступу, зайшов на земельні ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , на якій знаходиться приміщення сараю із сіном люцерни та стеблами кукурудзи, власником якого є ОСОБА_8 . Знаходячись біля вказаного приміщення сараю ОСОБА_4 за допомогою невстановленого під час досудового розслідування предмета, здійснив його підпал в результаті чого приміщення сараю із сіном та стеблами кукурудзи почало горіти. Після цього ОСОБА_4 із місця події зник, чим завдав ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму близько 100 000 гривень.

Крім того ОСОБА_4 02 січня 2025 року приблизно о 20.00 год., діючи умисно з метою пошкодження майна, шляхом вільного доступу, зайшов до будинку, який розташований на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_9 . Знаходячись всередині будинку, ОСОБА_4 , за допомогою невстановленого під час досудового розслідування предмета, здійснив його підпал в результаті чого вказаний будинок почав горіти. Після цього ОСОБА_4 із місця події зник, чим завдав ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму близько 30 000 гривень.

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що своїми умисними діями вчинив злочини, передбачені ч.2 ст.194 КК України, тобто умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

03 січня 2025 року о 03 год. 52 хв. ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

03 січня 2025 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину доводиться наступними матеріалами кримінального провадження : заявою ОСОБА_7 від 03.01.2025, про вчинення підпалу її житла по АДРЕСА_1 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 03.01.2025; протоколом огляду місця події по вул.Сонячній, 9 в с. Добрянка Могилів-Подільського р-ну від 03.01.2025; актом про пожежу від 02.01.2025 по АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку затриманої особи ОСОБА_4 від 03.01.2025; протоколом освідування ОСОБА_4 від 03.01.2025; протоколами допиту свідків; заявою ОСОБА_9 від 03.01.2025, про вчинення підпалу його житла по АДРЕСА_1 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 03.01.2025; протоколом огляду місця події по вул.Сонячній,40 в с.Добрянка Могилів-Подільського р-ну від 03.01.2025; актом про пожежу від 02.01.2025 по АДРЕСА_1 ; заявою ОСОБА_8 від 02.01.2025, про вчинення підпалу належного їй господарського приміщення із сіном по АДРЕСА_1 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 03.01.2025; протоколом огляду місця події по вул.Сонячній,27 в с.Добрянка Могилів-Подільського р-ну від 03.01.2025; актом про пожежу від 02.01.2025 по АДРЕСА_1 ; довідкою про проходження обстеження на предмет алкогольного сп`яніння від 03.01.2025, згідно якої у ОСОБА_4 встановлено алкогольне сп`яніння 0,70 ‰.

ОСОБА_4 був раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та на даний час підозрюється у вчиненні трьох нових умисних тяжких злочинів проти власності, а саме передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років. ОСОБА_4 негативно характеризується за місцем проживання, як особа, на яку неодноразово надходили скарги від сусідів та жителів громади про порушення громадського порядку.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, будучи військовослужбовцем, який самовільно залишив район виконання завдання за призначенням. Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В зв`язку з викладеним, такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання чи домашній арешт, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а тому в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж взяття під варту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а саме п.1 (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), п.3 (незаконно впливати на потерпілих, свідків) та п.5 (вчинити інше кримінальне правопорушення).

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий просить суд обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів.

Слідчий СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері обори Південного регіону ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів .

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він бажає продовжувати військову службу в лавах Збройних Сил України.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані учасниками судового розгляду матеріали, дійшов наступного висновку:

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У зв`язку з цим частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових: чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий; чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою для даної стадії розслідування підтверджується наявність в діях ОСОБА_4 ознак злочинів передбачених ч.2 ст.194 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор, а саме що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів за які санкцією ч.2 ст.194 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

ОСОБА_4 був раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та на даний час підозрюється у вчиненні трьох нових умисних тяжких злочинів проти власності, а саме передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років. ОСОБА_4 негативно характеризується за місцем проживання, як особа, на яку неодноразово надходили скарги від сусідів та жителів громади про порушення громадського порядку. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, будучи військовослужбовцем, який самовільно залишив район виконання завдання за призначенням. Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 не одружений, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає, що є підставою вважати, що у підозрюваного ОСОБА_4 відсутні стійкі соціальні зв`язки, що дає підстави суду прийти до висновку про існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може впливати на потерпілих та свідків, що негативно відіб`ється на ході досудового розслідування, оскільки знає їхнє місце проживання. Тому, суд вважає, що обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року, визнано конституційною норму про те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п.34 передбачає, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з метою попередження можливості ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, забезпечення виконання процесуальних дій, суд вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обовязків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень, за яке він підозрюється, суд вважає за необхідне, відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначити заставу в розмірі 20 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки прибувати на виклики до слідчих СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останньої під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193-196, 309, 310, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Цекинівка Ямпільського району Вінницької області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 03 січня 2025 року.

Визначити 03 березня 2025 року датою закінчення строку дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Визначити розмір застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області, депозит 37 315 033 000 401, , банк отримувача Державне казначейство України, м.Київ, МФО:820172, призначення платежу: застава, Ямпільський районний суд Вінницької області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 в разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчих СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає АДРЕСА_1 .

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 03 березня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1