Справа №485/1151/24
Провадження № 1-кп/485/120/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції ),

обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції ),

захисника ОСОБА_5 ( у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000940 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ухожани Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, утриманців немаючого, з професійно-технічною освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, раніше не судимого,

за ч.5 ст.407 КК України,

встановив:

Згідно обвинувального акту, 30.11.2023 о 19 год. 40 хв. ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді водій-електрик відділення командно-штабних машин радіовзводу центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, без поважних причин, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце військової служби з пункту тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце несення військової служби до 09.04.2024.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за бажання повернення до проходження військової служби та за наявності згоди командира ВЧ НОМЕР_3 на подальше продовження військової служби ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому наслідків звільнення від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ч.5 ст.401 КК України подане клопотання просив задовільнити.

Прокурор вважав наявними передбачені ч.5 ст.401 КК України підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Вивчивши подане клопотання, суд прийшов до наступного.

За правилами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.5 ст.401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, до кримінальної відповідальності за ст.408 КК України не притягувався, підтвердив суду добровільність згоди на продовження проходження військової служби, згоден на звільнення від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ч.5 ст.401 КК України, розуміє наслідки такого звільнення, що тягне закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Суду надано письмову згоду № 4616 від 20.12.2024 року командира військової частини НОМЕР_3 на продовження проходження обвинуваченим військової служби.

Згідно із п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З урахуванням вище зазначеного, суд приходить висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності згідно ч.5 ст.401 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Керуючись ст.284 КПК України,

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовільнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ч.5 ст.401 КК України.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.5 ст.407 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 невідкладно після набрання даною ухвалою законної сили поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 72 годин після набрання даною ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби чи продовжити проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 за поновлення на військовій службі у дану військову частину раніше.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1