УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 279/2997/17

провадження № 51- 1269 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 13 березня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Суть питання та встановлені судом обставини

Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні, внесеному 15 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 13 березня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , у якій він не погоджується з вказаними судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на зміст наведених положень процесуального закону, а також ст. 310 КПК України, ухвала слідчого судді не може бути оскаржена в касаційному порядку, що залишилось поза увагою ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Що стосується доводів ОСОБА_4 у частині оскарження ухвали Житомирського апеляційного суду від 13 березня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, то хоча зазначене рішення і може бути оскаржене в касаційному порядку, проте суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 307 КПК України установлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Водночас ст. 309 КПК України встановлений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З матеріалів провадження за касаційною скаргою вбачається, що ухвалою слідчого судді від 27 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, у якій заявник серед іншого просив суд зобов`язати прокурора вчинити дії, ухвалити рішення у кримінальному провадженні у конкретні строки.

Вказана ухвала слідчого судді не закріплена в переліку ухвал слідчих суддів, передбаченому ст. 309 КПК України, які підлягають апеляційному оскарженню.

Частиною 4 ст. 399 КПК України передбачено, що у випадку, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.

Що стосується доводів касаційної скарги заявника щодо того, що апеляційний суд був не вправі відмовити у перевірці законності оскаржуваної ухвали слідчого судді, зважаючи на правові висновки, викладені в судових рішеннях Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 237/1459/17 (провадження № 13-19кс18), то вони є безпідставними.

Предметом дослідження та оцінки у наведених у касаційній скарзі справах була можливість апеляційного перегляду рішень слідчого судді, які не містяться у переліку ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, але прийняті поза межами повноважень слідчого судді, передбачених чинним КПК України.

Тобто, вказана правова позиція стосується можливості перегляду лише тих ухвал слідчого судді, які відсутні в переліку ст. 309 КПК України, та постановлення яких взагалі не передбачено кримінальними процесуальними нормами.

Натомість ухвала слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року постановлена в порядку параграфу 1 глави 26 розділу ІІІ КПК України, тобто в межах компетенції слідчого судді.

Отже, відмовляючи у відкритті провадження, апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України і ухвалив законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції. Підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року не підлягає оскарженню у касаційному порядку, а підстав для задоволення касаційної скарги на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 13 березня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження не вбачається, тому, керуючись пунктами 1 та 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 13 березня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3