КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа № 552/2127/25
Провадження № 1-кс/552/639/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.25

20.03.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави Любчик В.М., за участю: секретаря судового засідання Степаненко А.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноваженої особи, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення № 2097 від 30.01.2025 року.

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що ОСОБА_1 звернулась до ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області із заявою № 2097 від 30.01.2025 року про вчинення кримінального правопорушення батьком її дитини ОСОБА_2 за фактом не сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини. Станом на 18 березня 2025 року заявницю не повідомили щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення за її заявою. Вважає бездіяльність посадових осіб ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області не законною та просить зобов`язати повноважену особу внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою № 2097 від 30.01.2025 року.

Скаржник ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд скарги без її участі, просить суд задовольнити скаргу.

Прокурор Полтавської окружної прокуратури Петруня В. надав заяву про розгляд скарги без його участі.

В судове засідання представник відділу поліції не з`явився з невідомих суду причин, про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Його відсутність відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. До слідчого судді з ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали за фактом розгляду заяви ОСОБА_1 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, що додані до скарги та матеріали перевірки, дійшов до наступного висновку.

Положенням ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати, зокрема, в бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Судом встановлено, що 30.01.2025 року ОСОБА_1 звернулась до ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з повідомленням про кримінальне правопорушення, зазначивши, що її чоловік ОСОБА_2 не сплачує аліменти останні півтора роки, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 70 828,40 грн.

Частиною першою статті 164 КК України передбачена відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.

На час розгляду скарги відомості до ЄРДР за даною заявою не внесені. Відповідно до довідки «Про результати розгляду звернення, зареєстрованого до ІТС ІПНП (ЄО) за № 2097» від 03.03.2025 року затвердженої тимчасово виконуючим обов`язків начальника ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Юрієм Бутко вказано про відмову внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, всупереч вимогам ст. 214 КПК України та рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму в інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 р. «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» роз`яснив, що у разі оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК щодо 24-годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР. Слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.

Стаття 13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права, що визначено у рішенні ЄСПЛ «Chahal v. the UK», n. 145.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство чітко зазначає, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що відомості про кримінальне правопорушення, які повідомлені ОСОБА_1 у її заяві від 30.01.2025 року та які містять необхідну інформацію щодо обставин і можуть свідчити про кримінальне правопорушення, відповідають вимогам ст. 214 КПК України, і відповідно підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, з огляду на наведені положення закону, бездіяльність службових осіб, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, не ґрунтується на законі, оскільки, як вже зазначено, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи наведене, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення № 2097 від 30.01.2025 року задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за повідомленням ОСОБА_1 № 2097 від 30.01.2025 року про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.М. Любчик