Провадження № 1-кп/752/1419/25
УХВАЛА

22 січня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000853 від 20 липня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Херсоні, має вищу освіту, одруженого працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

встановив:

На розгляд Голосіївського районного суду м. Києва направлено обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 20 липня 2024 року, приблизно о 10:33, керуючи технічно справним автомобілем марки «Kia Sportage», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Казиміра Малевича, яка є другорядною дорогою та позначена дорожнім знаком пріоритету 2.1 «Дати дорогу» ПДР України, зі сторони вул. Ділової у напрямку вул. Лабораторної у м. Києві, наближався до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг з вул. Івана Федорова, перевозивши в якості пасажира ОСОБА_5 , котрий розташовувався на передньому пасажирському сидінні.

У цей час ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi Colt», р.н. НОМЕР_2 , рухаючись проїзною частиною вул. Івана Франка, яка позначена дорожнім знаком пріоритету 2.3 «Головна дорога» ПДР України, зі сторони вул. Антоновича у напрямку вул. Ямська, наближалась до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг з вул. Казимира Малевича у м. Києві.

Під час руху ОСОБА_3 в порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3б, 16.11 та пункту 33 «Дорожні знаки» 2. Знаки пріоритету. 2.1 «Дати дорогу» ПДР України, будучи обізнаним, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, маючи об`єктивну змогу завчасно виявити по ходу свого руху дорожній знак пріоритету 2.1 ПДР України, який зобов`язує його дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, та, як наслідок, впевнитись що виїзд на нерегульоване перехрестя буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку та її зміни, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, виїхав на нерегульоване перехрестя з вул. Івана Федорова (яка є головною дорогою та передбачає переважне право проїзду перехресть нерівнозначних доріг), де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Colt», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки «Kia Sportage», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 було спричинено тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді відкритої травми правої кисті: об`ємна рана (визначена клінічними лікарями як скальпована, розмірами 17х6х3 см) правої кисті, що переходить з долонної на тильну поверхню, яка має сполучення із ділянкою вивихів 4 п`ясної кістки, тригранної кістки; множинні дрібні рани правої кисті по долонній та тильній поверхні та по міжфалангових проміжках.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим. Повідомив, що примирився з потерпілим та повністю відшкодував завдані йому збитки.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив факт примирення з обвинуваченим та відшкодування збитків. Не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності.

Від представника водія автомобіля «Mitsubishi Colt», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про визнання ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні та відкладення підготовчого судового засідання з метою реалізації права на звернення з цивільним позовом.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим. При цьому просив відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , мотивуючи тим що ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні не визнавалась, цивільно-правова відповідальність обвинуваченого, як водія автомобіля «Kia Sportage», р.н. НОМЕР_1 , була застрахована, крім того ОСОБА_6 не позбавлена права звернутись з цивільним позовом у межах цивільного судочинства.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, при цьому у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягається вперше, під час керування транспортним засобом відповідно до обвинувального акта не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, належить до необережних нетяжких злочинів.

Відповідно до обвинувального акта потерпілим у кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 в силу заподіяння йому кримінальним правопорушенням середнього тяжкості тілесного ушкодження.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілого судом встановлено факт примирення між ними та відшкодування обвинуваченим заподіяних потерпілому збитків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наявність у кримінальному провадженні підстав, передбачених ст. 46 КК України, обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю.

Оскільки кримінальне провадження закривається з підстави, яка не є реабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні підлягають скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 286 КК України настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Як убачається з обвинувального акта, внаслідок порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості отримав ОСОБА_5 , котрогона стадії досудового розслідування визнано потерпілим у кримінальному провадженні.

Посилання те, що внаслідок кримінально-протиправних дій обвинуваченого шкоду заподіяно іншим особам, в тому числі водію автомобіля «Mitsubishi Colt», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , обвинувальний акт не містить.

Самостійне встановлення судом вказаних обставин та визнання ОСОБА_6 на стадії підготовчого судового засідання потерпілою у кримінальному провадженні буде свідчити про недотримання вимог ст. 337 КПК України щодо меж судового розгляду та матиме наслідком порушення права обвинуваченого на захист.

В даному випадку, водій автомобіля Mitsubishi Colt», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , не позбавлена можливості в якості цивільного позивача реалізувати своє право на відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди у цивільно-правовому порядку.

За таких обставин, у задоволенні заяви представника ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись статтями 46 КК України, 100, 124, 128, 129, 284, 314, 337, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про визнання ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні та про відкладення підготовчого судового провадження.

Клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

На підставі ст. 46 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження закрити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів:

в сумі 3786,4 грн за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/42130-ІТ від 13.08.2024;

в сумі 3029,12 грн за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/42122-ІТ від 04.09.2024;

в сумі 3029,12 грн за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/49123-ІТ від 28.08.2024.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2024 року на автомобіль «Kia Sportage», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , автомобіль «Mitsubishi Colt», р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , та повернути вказані автомобілі власникам.

Контроль за виконанням ухвали в частині повернення автомобілів покласти на прокурора.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1