Справа № 738/2273/24
№ провадження 1-в/738/100/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Корюківського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про направлення до місця відбування покарання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Комарін Брагінського району Гомельської області, Республіки Білорусь, громадянство України, одруженого, непрацюючого, із повною загальною середньою освітою, зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , засудженого вироком Менського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2024 року за ч.1 ст.299, ст.71 КК України до 1 року обмеження волі та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

учасників судового розгляду:

прокурора ОСОБА_4

представника Корюківського районного сектору №1

філії Державної установи «Центр пробації»

в Чернігівській області - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Корюківський районний сектор № 1 філії ДУ «Центр пробації» звернувся до суду з поданням, в якому просить направити до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_2 , мотивуючи його тим, що останній, будучи засудженим вироком Менського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2024 року за ч.1 ст.299, ст.71 КК України до 1 року обмеження волі та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн та отримавши припис про виїзд до місця відбування покарання, ухилився від його виїзду до місця відбування покарання.

Виклад позиції учасників кримінального провадження.

Представник установи виконання покарань, що здійснює контроль за поведінкою засудженого підтримав подання.

Прокурор вважає подання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Засуджений у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання) не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Встановлені судом обставини.

ОСОБА_2 засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2024 року за ч.1 ст.299, ст.71 КК України до 1 року обмеження волі та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. На підставі с.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконується самостійно.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Менського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2024 року набрав законної сили 14 січня 2025 року.

27 січня 2025 року ОСОБА_2 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді обмеження волі та попереджений, що у разі ухилення від одержання припису про виїзд до місця відбування покарання або невиїзду в установлений строк чи неприбуття до виправного центру на підставі статті 57 КВК України буде затриманий для вирішення питання про направлення його до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі, про що надав підписку. Цього ж дня йому було вручено припис про виїзд до ДУ «Бердичівського виправного центру (№ 108), згідно з яким він зобов`язувався прибути до виправного центру 30 січня 2025 року.

За повідомленням №8-580 від 12 лютого 2025 року, наданим начальником ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)» ОСОБА_6 , ОСОБА_2 станом на 12 лютого 2025 року до виправного центру для відбуття покарання не прибув.

З письмових пояснень засудженого ОСОБА_2 вбачається, що він, будучи обізнаний про обов`язок прибути до виправного центру для відбування покарання 30 січня 2025 року, у вказану дату не прибув, оскільки перебував в цей день вдома, займався домашніми справами.

Таким чином, засуджений ОСОБА_2 без поважних причин не виїхав у встановлений строк до місця відбування покарання.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Пунктом 14 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Відповідно до частини 4 статті 57 КВК України у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

Згідно з частиною 5 статті 57 КВК України у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

З урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку, засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Відповідно до частини 1 статті 88 КВК України засуджені направляються до місця відбування покарання і переміщуються в разі необхідності з одного місця відбування покарання в інше під вартою.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань розшукує осіб, які ухиляються від виконання кримінального покарання; доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень.

ОСОБА_2 , отримавши припис про виїзд до місця відбування покарання у виді обмеження волі, без поважних причин не прибув до виправного центру.

Суд дійшов висновку, задовольнити подання органу пробації, направити ОСОБА_2 його до місця відбування покарання у виді обмеження волі в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі.

Відповідно до ст.58 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Питання про зарахування у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 часу слідування під вартою до виправного центру доцільно розглянути по прибуттю засудженого та постановки на облік у виправному центрі.

Керуючись статтею 57 КВК України, статтями 369-372, 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Подання Корюківського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про направлення до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_2 задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Менського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2024 року за ч.1 ст.299, ст.71 КК України до 1 року обмеження волі та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн, затримати та направити до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Виконання ухвали в частині затримання ОСОБА_2 та направлення його до місця відбуття покарання покласти на Корюківський районний відділ поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області.

Строк відбуття покарання у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_2 обчислювати з дня його прибуття до виправного центру та постановки на облік.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1