Справа №127/42/25
Провадження №1-в/127/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Вінниці, клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2022 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2022 року (Справа №151/299/21) у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання підтримав та просив суд його задоовльнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проси суд частково задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_4 . Оскільки, згідно вироку Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2022 року (Справа №151/299/21) лише епізод від 18.04.2021 яким завдано шкоду на суму 606,85 грн. підпадає під дію вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу на засудженого ОСОБА_4 , дійшов наступного висновку.

Так, вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2022 року (Справа №151/299/21) ОСОБА_4 засудженого за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 4 місяців позбавлення волі.

Крім того, вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 26 грудня 2022 року (Справа №151/259/21) ОСОБА_4 засудженого за ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Крім того, вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2024 року (Справа №126/1516/22) ОСОБА_4 засудженого за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ,стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 1 січня 2021 року становив 2270 гривень. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2021 році для кримінально-правової кваліфікації становив 1135 грн.

Отже, для вирішення питання щодо наявності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення або ж складу адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи перевищує вартість майна, що стало предметом посягання, 2 НМДГ, тобто 2270 грн.

Згідно вироку Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2022 року (Справа №151/299/21) вбачається, що ОСОБА_4 17 квітня 2021 року, близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , де проживає і який належить його батькові ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав належний батькові плазмовий телевізор Samsung UE32E5507V, вартість якого згідно висновку експерта №2785-2787/21-21 від 11.05.2021 року становить 3120,00 гривень. Після вчиненого ОСОБА_4 місце злочину залишив, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме продав його ОСОБА_6 , який не знав, що телевізор крадений, а отримані кошти використав на власний розсуд.

Крім того, 18 квітня 2021 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , де проживає і який належить його батькові ОСОБА_5 , з підсобного приміщення, таємно, повторно, викрав належний батькові станок для точіння ланцюгів "Темп" моделі М3-130, вартістю 490, 75 гривень, згідно висновку експерта №2785-2787/21-21 від 11.05.2021 року, а також викрутку з насадками у пластиковому боксі на 35 предметів НD 0352, вартістю 116,10 гривень згідно висновку експерта №2785-2787/21-21 від 11.05.2021 року. Після вчиненого ОСОБА_4 місце злочину залишив, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме продав його ОСОБА_7 за 600 гривень, який не знав, що речі крадені.

Вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

За приписами Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2021 року становить 2270 гривень.

З урахуванням положень Закону № 3886-IX та висновків об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 17 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24) про те, що положення Закону №3886-IX є законом України про кримінальну відповідальність, з огляду на що підлягають застосуванню норми, передбачені ст. 5 КК України, ст. 58 Конституції України щодо зворотної дії закону в часі, вчинене ОСОБА_4 діяння за епізодом від 18.04.2021 не підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною ст. 185 КК України.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ст. 284 КПК, у порядку п. 1-2 ч. 2 цього ж положення Кодексу.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

За статтею 479-2 КПК суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, карність якого усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що на даний час кримінальна карність діяння, вчиненого ОСОБА_4 за епізодом від 18.04.2021 усунена, суд дійшов висновку про те, що на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, останнього за вказаним епізодом слід звільнити.

Однак, вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2022 року (Справа №151/299/21) ОСОБА_4 засуджено за іншим епізодом, а саме від 17.04.2021 (ч. 2 ст. 185 КК), де сума збитків (3120 грн.) перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому суд зазначає, що усунення кримінальної караності за вчинення цього кримінального правопорушення не відбулося.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення діянь, кримінальна караність яких частково усунена законом, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим останній підлягає звільненню від призначеного покарання за окремим епізодом, а саме від 18.04.2021 року за вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2022 року (Справа №151/299/21).

За встановлених обставин суд враховує, що за результатами усунення кримінального діяння він уповноважений звільнити засудженого від відбування покарання, проте не може приводити вироки суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

Таким чином, суд звільняє від призначеного покарання ОСОБА_4 за вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2022 року (Справа №151/299/21), лише щодо діяння, кримінальна караність якого була усунена в силу Закону України № 3886-ІХ, що не змінює та не скасовує ані вирок суду ані призначене ним покарання в цілому.

Таким чином, суд, на підставі ст. 58 Конституції України, ст.5,ч.2 ст.74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та керуючись ст.ст.336, 537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Привести вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2022 року (Справа №151/299/21) відносно ОСОБА_4 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання призначеного йому вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2022 року за епізодом від 18 квітня 2021 року, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , таким, що засуджений вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2022 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 (двох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: