Справа № 183/3070/24
№ 1-кп/183/1125/25

У Х В А Л А
06 березня 2025 року м. Самар
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с.Новоселівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше судимий:
- 06.05.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 11.04.2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання з покаранням за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 06.05.2020 до відбуття покарання призначено 4 роки1 місяць позбавлення волі. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 28.07.2022 вирок від 11.04.2022 скасовано. Вважати засудженим за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання з покаранням призначеного за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 06.05.2020 до відбуття покарання призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 24.11.2023 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання даного покарання покаранням, призначеним за вироком Дніпропетровського апеляційного суду від 28.07.2022 призначене остаточне покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Початок строку покарання рахувати з 13.02.2020. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України вважати таким, що відбув покарання у виді позбавлення волі;
- 21.12.2023 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1
ст.357 КК України, за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора
ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_3 ,
У провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.
До суду, надійшло клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном на 60 днів.
В судовому засіданні, прокурор підтримала вказане клопотання, просила його задовольнити в повному обсязі,оскільки ризики, передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та продовженні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися та продовжують існувати. Нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 кожен окремо заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, з огляду на його необґрунтованість. Захисник ОСОБА_5 наполягав на зміні запобіжного заходу на домашній арешт на нічний період доби, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, має бажання працевлаштуватись.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дійшов такого висновку.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Так ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Запобіжний захід продовжено востаннє ухвалою суду Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2025.
Строк дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 12.03.2025, однак до спливу цього строку судовий розгляд не буде завершений, з огляду на необхідність встановлення спадкоємців потерпілої ОСОБА_6 по епізоду таємно викрадення майна від 08.01.2025.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При вирішенні питання доцільності про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, продовжує існувати на час розгляду клопотання, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , володіючи відомостями щодо осіб свідків, які не допитані, з якими мешкає в одному населеному пункті, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів чи відмови від показів взагалі.
Враховуючи відомості про особу обвинуваченого, яка неодноразово судима за скоєння корисливих злочинів, які не погашені та не зняті в установленому законом порядку, факт вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, а також відсутність офіційного працевлаштування, офіційно-підтверджених джерел доходів, відповідно є підтвердженим ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто можливість обвинуваченим вчинити інше кримінальне правопорушення.
Судом враховано аргументи, які наводилися захисником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 щодо соціальних зв`язків обвинуваченого, наявності матері похилого віку, яка має ІІІ групу інвалідності, проте в даному випадку суд приходить до переконання, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 в повній мірі відповідатиме меті, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 331, 369, 372, 376, 392-395 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою до 30.04.2025 включно.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Повний текст ухвали суду буде оголошено 07.03.2025 року о 11:00 год.
Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, її захисником, потерпілим, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя ОСОБА_1