Справа № 159/4230/24
Провадження № 1-кс/159/501/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000222 від 29.06.2024, ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим СВ Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , подано до суду клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні оператора телекомунікації (мобільного зв`язку) « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: найменування юридичної особи: ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий та прокурор у клопотанні вказали, що просять розглянути клопотання без участі представника особи, у володінні якої знаходить інформація та без їх участі.

На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходиться запитувана інформація.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що згідно поданого клопотання ОСОБА_5 , 29.06.2024 близько 02 год 45 хв, перебуваючи на території комплексу для відпочинку, розміщеному на березі озера Велище в с. Соловичі Ковельського (Турійського) району Волинської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс невстановленим досудовим розслідуванням тупим твердим предметом, один удар в ділянку лівого ока ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді субкон`юктивального розриву склери з випадіння оболонок (кришталик, склисте тіло), підшкірної гематоми повік лівого ока, перелому кісток нова, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою розладу здоров`я, пов`язаного зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину (не менше 33%).

Відомості про вищевказане правопорушення (злочин) 29 червня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

13.11.2024 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , а досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено.

В клопотанні слідчий зазначає, що з метою встановлення місця перебування підозрюваного ОСОБА_5 , виконання ухвали слідчого судді про затримання з метою приводу підозрюваного, необхідно отримати інформацію про вхідні та вихідні дзвінки, текстові повідомлення абонентів мобільного зв`язку, зроблені з мобільних терміналів з використанням абонентських номерів: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , із зазначенням абонентських номерів, ІМЕІ терміналів, які виходили на зв`язок з вказаними абонентами з прив`язкою до базових станцій, оскільки іншим способом встановити ці обставини неможливо.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо належать до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 6 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається з клопотання та долучених до нього матеріалів, слідчий просить надати тимчасовий доступ до речей і документів наявних у мобільного оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які містять відомості про вхідні та вихідні з`єднання абонентських номерів: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , зазначаючи, що про ймовірне використання даних номерів з метою спілкування родичів з підозрюваним ОСОБА_5 йому стало відомо з рапорта начальника сектору ВКП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 84-86 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Враховуючи наведене, рапорт начальника сектору ВКП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_7 не є належним і допустимим доказом у кримінальному провадженні в розумінні ст. 84-86 КПК України, жодного іншого належного та допустимого доказу можливої причетності осіб, які користуються зазначеними в клопотанні абонентськими номерами, матеріали клопотання не містять.

Крім того, слідчим не доведено, яким чином потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Нормами ст. 31 Конституції України гарантується кожному таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції; винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

У цьому контексті слід зазначити, що надання тимчасового доступу до документів відносно значної кількості абонентів мобільного зв`язку, може призвести до порушення основоположних прав і свобод осіб, які взагалі не причетні до вчинення кримінального правопорушення та порушення принципу пропорційності між суспільними і приватними інтересами.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи викладене, з метою недопущення безпідставного порушення конституційного права, щодо заборони втручання у приватне життя користувачів мобільного зв`язку, з огляду на те, що правові підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів відсутні, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 159-164 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000222 від 29.06.2024, ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1