Справа № 274/7574/23
Провадження № 1-кп/0274/348/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2025 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 09.01.2023 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Огіївка Ружинського району Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , 2022 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу вимог ст. 89 КК України, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), -

В с т а н о в и в:

27.01.2025 року вході судового розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої: Не пізніше 08.01.2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою проживання АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення, у невстановлений слідством спосіб домовився із невстановленою особою про створення останньою з використанням електронно-обчислювальної техніки фішингового посилання, яке за візуальними ознаками схоже на онлайн-банкінг, зокрема сервіс дистанційного банківського обслуговування АТ «Приват Банк», що надає доступ до банківських рахунків з метою протиправного отримання ОСОБА_5 персональних даних громадян та даних, що містять банківську таємницю, і подальшого заволодіння їх коштами, розміщених на рахунках банківської установи.

Таким чином, маючи можливість відслідковувати у режимі он-лайн процес введення потерпілим за фішинговим посиланням своїх номерів телефонів, персональних даних та даних, що містять банківську таємницю, ОСОБА_5 отримав у розпорядження дані ОСОБА_7 та здійснив переказів її коштів шляхом проведення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки на інші карткові рахунки за наступних обставин.

Так, 08.01.2023 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, переглядаючи через особистий профіль в соціальній мережі «Теlеgram» новини груп, побачила оголошення про надання грошової допомоги, яке за своїм зовнішнім виглядом викликало у неї довіру.

При цьому ОСОБА_7 , будучи необізнаною у злочинному намірі ОСОБА_5 та невстановленої слідством особи на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, з метою отримання грошової допомоги, про яку йшлося в оголошенні, перейшла за заздалегідь створеним невстановленою особою фішинговим посиланням в мережі «Теlеgram», яке не збереглося, в результаті чого відкрилась веб-сторінка, де необхідно було обрати клієнтом якого банку вона є, тобто перейшла за фішинговим посиланням, зовнішньо схожим на сторінку авторизації до он-лайн банкінгу.

В подальшому ОСОБА_7 , будучи клієнтом АТ «Приват Банк», обрала відповідне фішингове посилання з назвою АТ «Приват Банк», яке направило на веб-сторінку, яка копіювала своїм виглядом веб-сторінку, візуально схожу на сторінку вказаного банку та не викликала у останньої жодних сумнівів з приводу автентичності.

З метою авторизації на сторінці веб-сайту, відкритого за фішинговим посиланням, діючи згідно інструкції, зазначеної на ній, з метою отримання грошової допомоги ОСОБА_7 , будучи веденою в оману, ввела запитувану інформацію, а саме: номер мобільного телефону ( НОМЕР_1 ), а також персональні данні, у тому числі, які містять банківську таємницю.

Після цього, 08.01.2023 близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, попередньо отримавши доступ до зазначеної інформації за допомогою створення фішингового посилання, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , з використанням електронно-обчислювальної техніки зайшов до он-лайн банкінгу потерпілої в додаток АТ «Приват Банк», звідки, розуміючи протиправність своїх дій, здійснив перерахунок коштів з карткового рахунку потерпілої двома транзакціями на суму 4 900 грн. та 5 000 грн. на банківську картку АТ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , держателем якої є ОСОБА_8 , яка не була обізнана у злочинності дій ОСОБА_5 . Крім того, здійснив ще одну транзакцію у сумі 504,00 грн. на мобільний номер телефону НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .

У результаті злочинних дій ОСОБА_5 , діючи шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 10 404,00 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 08.01.2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою проживання АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення, у невстановлений слідством спосіб домовився із невстановленою особою про створення останньою з використанням електронно-обчислювальної техніки фішингового посилання, яке за візуальними ознаками схоже на он-лайн банкінг, зокрема сервіс дистанційного банківського обслуговування АТ «Приват Банк», що надає доступ до банківських рахунків з метою протиправного отримання ОСОБА_5 персональних даних громадян та даних, що містять банківську таємницю, і подальшого заволодіння їх коштами, розміщених на рахунках банківської установи.

Таким чином, маючи можливість відслідковувати у режимі он-лайн процес введення потерпілим за фішинговим посиланням своїх номерів телефонів, персональних даних та даних, що містять банківську таємницю, ОСОБА_5 отримав у розпорядження дані ОСОБА_9 та здійснив переказів її коштів шляхом проведення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки на інші карткові рахунки за наступних обставин.

Так, 08.01.2023 року близько 19 год. 52 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем проживання, переглядаючи через особистий профіль в соціальній мережі «Теlеgram» новини груп, побачила оголошення про надання грошової допомоги, яке за своїм зовнішнім виглядом викликало у неї довіру.

При цьому ОСОБА_9 , будучи не обізнаною у злочинному намірі ОСОБА_5 та невстановленої слідством особи на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, з метою отримання грошової допомоги, про яку йшлося в оголошенні, перейшла за заздалегідь створеним невстановленою особою фішинговим посиланням в мережі «Теlеgram», яке не збереглося, в результаті чого відкрилась веб-сторінка, де необхідно було обрати клієнтом якого банку вона є, тобто перейшла за фішинговим посиланням, зовнішньо схожим на сторінку авторизації до он-лайн банкінгу.

В подальшому ОСОБА_9 , будучи клієнтом АТ «Приват Банк», обрала відповідне фішингове посилання з назвою АТ «Приват Банк», яке направило на веб-сторінку, яка копіювала своїм виглядом веб-сторінку, візуально схожу на сторінку вказаного банку та не викликала у останньої жодних сумнівів з приводу автентичності.

З метою авторизації на сторінці веб-сайту, відкритого за фішинговим посиланням, діючи згідно інструкції, зазначеної на ній, з метою отримання грошової допомоги ОСОБА_9 , будучи веденою в оману, ввела запитувану інформацію, а саме: номер мобільного телефону ( НОМЕР_4 ), а також персональні данні, у тому числі, які містять банківську таємницю.

Після цього, 08.01.2023 близько 19 год. 52 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, попередньо отримавши доступ до зазначеної інформації за допомогою створення фішингового посилання, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , з використанням електронно-обчислювальної техніки зайшов до он-лайн банкінгу потерпілої в додаток АТ «Приват Банк», звідки, розуміючи протиправність своїх дій, здійснив перерахунок коштів з карткового рахунку потерпілої двома транзакціями на суму 2 611 грн. та 3 000 грн. на банківську картку АТ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , держателем якої є ОСОБА_8 , яка не була обізнана у злочинності дій ОСОБА_5 .

У результаті злочинних дій ОСОБА_5 , діючи шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 на загальну суму 5 611,00 гривень, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнається винуватим, передбачена ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018).

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 27.01.2025 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017, згідно умов якої обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, які викладені в угоді, погоджується з правовою кваліфікацією своїх дій, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в судовому засіданні.

Угодою визначене узгоджене покарання із урахуванням положень ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, обставини його вчинення, відомості про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, з врахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Так сторони, з урахуванням особи ОСОБА_5 , який раніше не судимий в силу вимог ст. 89 КК України, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують його покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважали за можливе та погодили покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з застосування судом положень ст.ст. 75, 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

Прокурор в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд її затвердити. При цьому вказав, що у сторони обвинувачення відсутні достатні докази стверджувати, що речі, які були вилучені у обвинуваченого в ході обшуку, використовувались ним у своїй злочинній діяльності, а тому не заперечував щодо повернення їх обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді. Обвинувачений вірно розуміє зміст обвинувачення, яке йому пред`явлено, і визнає себе винуватим саме у тих діях, що викладені у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала угоду та просила суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами. Просила визначити мінімальний термін іспитового строку.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, крім того, в матеріалах справи наявні письмові згоди потерпілих на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим. Завдана шкода відшкодована їм у повному обсязі, жодних претензій до обвинуваченого вони не мають.

Сторони угоди підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Судом з`ясовано, що сторони усвідомлюють свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до обвинуваченого, а також усвідомлюють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.

Крім того суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Згідно з ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 (в редакції чинній до 11.08.2023) КК України, є тяжким, провадження не здійснюється щодо юридичної особи. У провадженні берутть участь потерпілі, які надали прокурору письмову згоду на укладення угоди. Тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог вказаної статті.

Зі змісту угоди з обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 472 КПК України. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вважається раніше не судимим, посередньо характеризується, одружений, має малолітню дитину, не працевлаштований, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання. При цьому, суд також враховує висновки, викладені в досудовій доповіді, складеній щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно яких виправлення останнього можливе без позбавлення або обмеження його волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відсутні

Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України. При цьому, суд враховує, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів використання вилучених під час обшуку в обвинуваченого речей в ході злочинної діяльності або придбання їх за кошти, здобуті злочинним шляхом, а тому вони підлягають поверненню володільцю, окрім слотів для сім-карток та самих сім-карток, які обвинувачений використовував в своїх злочинних діях, про що він сам заявив, та не заперечував проти їх знищення.

Заходи забезпечення цього кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, підлягають скасуванню.

Враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги призначене покарання, а також відсутність клопотань з цього приводу, суд не вбачає підстав зміни, скасування раніше обраного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 124,374,468,469,472 - 476 КПК України, суд, -

У х в а л и в:

Затвердити угоду у кримінальному провадженні, внесеному 09.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 про визнання винуватості, укладену 27.01.2025 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю адвоката ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018)та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом 2 (двох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишити попередній - особисте зобов`язання.

Арешт, накладений ухвалами слідчих судді від 20.03.2023 (т. 2 а.п. 1-2), 18.01.2024 (т. 2 а.п. 8-9), після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 з сім-карткою за номером: НОМЕР_3 , який був упакований до спеціального пакету НПУ № PSP 1185146; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «7S» в чохлі зеленого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_7 з сім-карткою за номером: НОМЕР_8 , який був упакований до спеціального пакету НПУ № PSP 1185147; мобільний телефон марки «Ergo» ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 з сім-карткою за номером: НОМЕР_11 та НОМЕР_12 , який був упакований до спеціального пакету НПУ № PSP 1185148; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «6S» в пластиковому чохлі ІМЕІ1: НОМЕР_13 без сім-картки, який був упакований до спеціального пакету НПУ № KIV 3126816; мобільний телефон марки «Bravis», моделі «Jazz» ІМЕІ1: НОМЕР_14 , ІМЕІ2: НОМЕР_15 без сім-картки, задньої кришки та батареї, який був упакований до спеціального пакету НПУ № KIV 3126817, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Бердичівського РВП - повернути ОСОБА_5 ;

- слоти для сім-карт різних операторів мобільного зв`язку в кількості 32 (тридцять дві) штуки, 17 сім-карт операторів мобільного зв`язку, які були упаковані до спеціальних пакетів НПУ № PSP 2161993 та № PSP2161984, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Бердичівського РВП - знищити;

- банківську картку «Pibank» за номером: НОМЕР_16 , банківську картку «Sportbank» за номером: НОМЕР_17 , банківську картку АТ «Ощадбанк» за номером: НОМЕР_18 , банківську картку «Monobank» за номером: НОМЕР_19 , банківську картку відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» за номером: НОМЕР_20 та за номером: НОМЕР_21 , які упаковано до спеціального пакету НПУ № KIV 3126820, два жорстких диска об`ємом пам`яті 120 Гб кожен, торгівельної марки «Goldenfir SSD», які упаковано до спеціального пакету НПУ № KIV 3126819, ноутбук чорного кольору марки «Lenovo» моделі «80F», FIP:JVHFC1, з зарядним шнуром чорного кольору, які упаковано до спеціального пакету НПУ № 7280432, ноутбук сірого кольору торгівельної марки «HP» з наявним написом на задній кришці «RMN. NPN-C126; CAN ICES - 3(B) NMB - 3(B)» з зарядним шнуром чорного кольору, які упаковано до спеціального пакету НПУ № 7280430, ноутбук чорного кольору торгівельної марки «Lenovo» Intel (R) 3550 M. 2,3 GHz, RAM; 6Gb» з операційною системою, який упаковано до спеціального пакету НПУ № 7280431, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Бердичівського РВП - повернути ОСОБА_5 ;

- банківську картку АТ «Приват банк» № НОМЕР_22 та банківську картку АТ «Приват банк» № НОМЕР_23 , що належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були вилучені під час обшуку 16.01.2024 за місцем її проживання, які поміщено до кімнати зберігання речових доказів в Бердичівському РВП - повернути ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1