ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/358/25 Справа № 202/7813/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000891 від 30 березня 2023 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Дніпропетровськ, проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 24 березня 2025 року, заборонивши йому цілодобово залишати без дозволу слідчого та/або прокурора місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків необхідності запобігання загрозі життю та здоров`ю, та поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Роз`яснено підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та вчинити інше правопорушення, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке спричинило смерть людини, раніше судимий, крім того багато разів притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху. Водночас слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідка та експертів прокурором не доведений, оскільки він об`єктивно підтверджений з огляду на те, що досудове розслідування триває з березня 2023 року, на цей час у кримінальному провадженні проведені всі слідчі дії, також проведені всі необхідні експертні дослідження, за результатами яких експертами складені відповідні висновки. На переконання слідчого судді, для запобігання ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинення іншого правопорушення, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, достатньою мірою буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи, дозволить контролювати поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. Вказує на наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, експертів, а також вчинити інше аналогічне правопорушення. Зазначає, що тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на наявний суспільний інтерес.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 24 березня 2025 року з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження, в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000891 від 30 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

24 січня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що виразилося у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою до нього від 29 березня 2023 року; протоколом огляду автомобіля «3А3-DAEWOO LANOS», р.н. НОМЕР_1 , від 25 травня 2023 року; висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу «3А3-DAEWOO LANOS», р.н. НОМЕР_2 , від 30 травня 2023 року; протоколом огляду автомобіля «AUDI A7», р.н. НОМЕР_3 , від 25 травня 2023 року; висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу «AUDI A7», р.н. НОМЕР_3 , від 26 травня 2023 року; протоколом додаткового огляду місця ДТП, зі схемою до нього від 25 квітня 2023 року; висновком комплексної судової відео технічної експертизи від 11 травня 2023 року; протоколами проведення слідчих експериментів; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; висновком комплексної комісійної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео-звукозапису від 28 серпня 2024 року, а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість доказів винуватості підозрюваного, тяжкість покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що останній може переховуватися від слідства та суду, вчинити інше аналогічне правопорушення, а також те, що ОСОБА_8 вчинив злочин із необережності, раніше судимий, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, одружений, офіційно працевлаштований, має дитину, 2006 року народження та матір похилого віку інваліда 2 групи, та прийшов до висновку, що доцільно застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурором належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного незаконно впливати на учасників кримінального провадження не знайшов свого підтвердження під час апеляційного перегляду, оскільки досудове розслідування триває з березня 2023 року, на цей час у кримінальному провадженні проведені всі слідчі дії, проведено експертні дослідження, за результатами яких складено відповідні висновки.

При цьому, апеляційним судом враховується, що слідчим суддею покладено на підозрюваного обов`язок цілодобово не залишати місце свого постійного проживання: АДРЕСА_1 .

Вищевикладені обставини, на думку суду апеляційної інстанції, свідчать про маловірогідність можливості підозрюваного незаконно впливати на учасників кримінального провадження.

У рішенні по справі Александровська проти України від 25 березня 2021 року ЄСПЛ відзначив, що Конвенція вимагає, щоб під час обрання запобіжного заходу суди розглядали також і не пов`язані з позбавленням свободи заходи. При цьому рішення про тримання під вартою чи його продовження не може ґрунтуватися винятково на серйозності висунутих обвинувачень, а його обґрунтування не може бути абстрактним, узагальненим чи стереотипним.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На переконання апеляційного суду, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи про неможливість застосування до ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, не аргументовані переконливими обставинами та носять формальний характер, здебільшого посилаючись на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2025 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4