Справа № 545/1124/25
Провадження № 1-в/545/157/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації установи - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в режимі відеоконференції між Полтавським районним судом Полтавської області та Державною установою «Крюковська виправна колонія (№ 29)» клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на пробаційний нагляд засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чесноківка, Алтайський край, РФ, проживаючогодо засудження за адресою АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого.

Засуджений: вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 07.12.2022 за ч. 2 ст. 286, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення з позбаленням права керувати транспртними засобами на строк 3 роки з випробувальним терміном на 3 роки. Вироком Полтавського апеляційного суду від 18.05.2023 скасовано вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 07.12.2022 в частині звільнення ОСОБА_5 від покарання з випробуванням. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання, визначеного судом першої інстанції, у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, строк покарання рахувати з 18.05.2023, взявши під варту в залі суду.

в с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді пробаційного нагляду.

В обгрунтування клопотання зазначено, що з 18.01.2025 має право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст. 82 КК України. За час відбування покарання характеризується позитивно, має 5 заохочень та відсутність стягнень. До виконання покладених на нього робіт з багоустрою установи ставиться сумлінно, працює робітником контрагентського об`єкту установи. Також відповідно до висновку щодо ступеня виправлення став на шлях виправлення та може бути представлений до заміни невідбутої частини покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримали, прохали задовольнити. Засуджений пояснив, що розкаюється, вирок вважає справедливим, під час судвого розгляду шкоду потерпілому відшкодовував частково, виконавчих листів не має.

Представник адміністрації при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, дійшов наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вирків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання)про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6,7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні),7-1,13-1,13-4,14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На підставі ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частинами 1 та 4 ст.82 КК України передбачено, що особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом, зокрема за необережний тяжкий злочин.

Виходячи з положень ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

У п.п.1,17постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" зазначено, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має сприяти досягненню мети, передбаченої ст.50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. При вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 07.12.2022 за ч. 2 ст. 286, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення з позбаленням права керувати транспртними засобами на строк 3 роки з випробувальним терміном на 3 роки.

Вироком Полтавського апеляційного суду від 18.05.2023 скасовано вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 07.12.2022 в частині звільнення ОСОБА_5 від покарання з випробуванням. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання, визначеного судом першої інстанції, у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, строк покарання рахувати з 18.05.2023, взявши під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання - 18.05.2023, кінець строку: 18.05.2028.

Засуджений з 26.05.2023 перебуває в державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)» куди прибув з ДУ «Полтавська УВП (№23)». Згідно характеристики від 31.03.2025 начальника ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» за період відбування покарання ОСОБА_5 мав 5 заохочень, стягнення відсутні. За час перебування в ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» характеризувався позитивно, дотримується виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці. До виконання робіт із благоустрою ставиться із розумною ініціативою. В установі працює робітником контрагентського об`єкту установи (а. с. 5,6).

Згідно вироку стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз, у розмірі 9707,62 грн. Згідно довідки ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» відносно засудженого ОСОБА_5 станом на 01.01.2025 виконавчий лист на користь держави погашений в повному обсязі (а. о. с. 69).

У висновку щодо ступеня виправлення засудженого вказано, що засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представленим до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст.82 КК України), проте згідно ст. 57, 63 КК України обмеження волі та виправні роботи не застосовуються до осіб, що досягли пенсійного віку. Загальний бал 92 із 65 балів (а. с. 7-14).Згідно наданої захисником службової характеритстики від 23.05.2022 характеризується позитивно, має грамоту з місця служби.

Станом на час розгляду справи судом засуджений відбув передбачену для нього законом третину строку покарання та формально має право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Таким чином, наявні передумови (формалізовані підстави, що пов`язуються із фактичним відбуттям засудженим певної частини строку призначеного йому покарання) для розгляду питання про застосування положень ст.82 КК України щодо ОСОБА_5 .

Однак, для застосування положень ст.82 КК України необхідна наявність не лише формально-юридичних підстав, а й оцінка того чи став став засуджений на шлях виправлення та чи сприятиме заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має досягненню мети, передбаченої ст.50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

За змістом приписів ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Становлення ж особи на шлях виправлення являє собою прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про позитивне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Висновок про таке ставлення повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування в установі виконання покарань.

Статтею 51 КК України визначено види покарань та порівняльна суворість покарань, яка визначається від першого виду найбільш м`якого покарання до останнього найсуворішого. Пунктом 7-1 ч.1 вказаної статті визначено вид покарання «пробаційний нагляд», а пунктом 11 цієї ж статті є вид покарання «позбавлення волі на певний строк» з чого слідує, що «пробаційний нагляд» є більш м`яким видом покарання ніж позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Покарання у виді пробаційного нагляду схоже за умовами на призначення покарання при звільненні від відбування покарання з випробуванням, оскільки відбувається поза межами місць покарань у виді реального позбавлення або обмеження волі із покладанням на засудженого обов`язків визначених законом.

Як вбачається з вироку апеляційного суду Полтавської області від 18.05.2023 року яким частково задоволено скаргу потрепілих та скасовано вирок першої інстанції в частині звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, впродовж судового розгляду свою вину у вчиненні злочину не визнавав, не розкаювався, і хоча сім`я обвинуваченого потерпілим допомогала коштами на лікування, а після смерті потерпілого передала 5000, 00грн, ОСОБА_5 не намагався навіть спілкуватись з потерпілим, перед ним не вибачився, не проявив щирий жаль щодо вчиненого у звязку із чим потерпілі просили суворого покарання.

Суд наголошує, що доцільність і необхідність заміни невідбутої частини покарання викликана тим, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути необхідним, і подальше його виправлення можливе в умовах відбування більш м`якого виду покарання, чого не встановлено в цьому провадженні для досягнення мети заходу примусу за вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину в ході керування джерелом підвищеної небезпеки шляхом грубого порушення ним вимог ПДР України, що призвело до непоправних наслідків у вигляді смерті людини, життя якої згідно зі ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю.

Відбутий ОСОБА_5 строк покарання хоча формально і узгоджується з вимогами КК України, проте застосування до засудженого положень ст.82 КК України та заміна невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на пробаційний нагляд, на переконання суду, не сприятиме його виправленню та досягненню мети покарання, передбаченої ст.50 КК України.

Із аналізу встановлених судом обставин у їх сукупності вбачається, що в поведінці ОСОБА_5 дійсно спостерігаються позитивні тенденції, однак, наразі відсутні підстави для висновку про те, що ОСОБА_5 остаточно став на шлях виправлення, що могло би ефективно продовжуватись в умовах відбування більш м`якого покарання саме у вигляді пробаційного нагляду, як про це просить засуджений.

При цьому, відповідно до ст.9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Таким чином, наведені в клопотанні доводи не доводять, що ОСОБА_5 досяг того ступеня виправлення, за якого в суду були б обґрунтовані підстави для заміни призначеного йому найбільш тяжкого виду покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді пробаційного нагляду, а тому внаслідок неефективності та передчасності такого заходу на даний час в задоволенні клопотання засудженого необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.82КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на пробаційний нагляд - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1