БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/697/25
Провадження №1-кс/497/288/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

03.04.25 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого відділення №1 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2025 року засобом зв`язку Нова пошта (накладна №2243) до суду надійшло клопотання слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню № 0000183 від 18.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 17.03.2025 до ЧЧ ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що невстановлені особи з даху колишньої адміністративної будівлі, яка розташована на території техмайстерні Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова інституту Водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України», яка розташована на західній околиці с. Прямобалка Болградського району Одеської області, здійснюють крадіжку шифера.

Так, 31.03.2025, в приміщенні службового кабінету №15 ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, Болградський район, м. Арциз, вул. Соборна, буд № 27, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю його матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав металеві плоскогубці, які оглянуто та спаковано у полімерний сейф-пакет №WAR1110023, на який нанесено пояснювальний підпис та підписи понятих та учасників.

Постановою слідчого від 31.03.2025 вилучений предмет визнано речовим доказом та поміщено до камери зберігання речових доказів ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Арциз, вул. Соборна, буд.29, Болградського району, Одеської області.

В ході проведення досудового розслідування, допитано в якості свідка ОСОБА_6 , яка надала наступні свідчення, що 18.03.2025 приблизно о 10.00 годині до неї до дому підійшов дільничний ОСОБА_7 та повідомив, що її син ОСОБА_8 , 17.03.2025 намагався здійснити крадіжку шиферу з техмайстерні ДП «Причорномор`я» (колишнє ДП ДГ ім. М.І. Кутузова). ОСОБА_6 її син на той час нічого не розповідав, однак вона повідомила, що 17.03.2025 приблизно о 21:00, він повернувся до дому. Вона спитала де він був, на що він відповів, що був на вулиці. ОСОБА_6 спитала, де його телефон, яким він користується. Він відповів, що завтра принесе. Телефон яким він користується марки «Віво», темно-синього кольору, в чохлі силіконовому, з номером телефону НОМЕР_1 .

17.03.2025 в вечері її син ОСОБА_8 , вийшов з дому в куртці темній, чорного кольору, з підкладкою чорного кольору, взявши із собою вищезазначений мобільний телефон. Коли він повернувся, в нього не було, а ні куртки, а ні телефону.

Також, ОСОБА_6 пояснила, що металеві плоскогубці, які видав в її присутності її син ОСОБА_5 , були в них в дома в користуванні. Цими плоскогубцями, як повідомив їй ОСОБА_5 , 17.03.2025 він демонтував шифер з техмайстерні з ДП «Причорномор`я» (колишнє ДП ДГ ім. М.І. Кутузова).

Слідчий у судове засідання не прибула, в додатку до клопотання наявна заява про розгляд клопотання без її участі, наполягала на задоволенні клопотання (а.с.26).

Неповнолітня особа, яка видала майно ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 також до суду не прибули, в додатку до клопотання слідчого наявна заява, якою просив провести розгляд клопотання слідчого без їх участі, проти накладення арешту не заперечували (а.с.22).

Розглянувши матеріали поданого клопотання з додатком, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів [...].

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Положеннями ст.171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженню №0000183 від 18.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України, за фактом незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, якщо особа з причин що не залежалі від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця (а.с.4).

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Болградської окружної прокуратури (а.с.7).

17.03.2025 до ЧЧ ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що невстановлені особи з даху колишньої адміністративної будівлі, яка розташована на території техмайстерні Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова інституту Водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України», яка розташована на західній околиці с. Прямобалка Болградського району Одеської області, здійснюють крадіжку шифера.

31.03.2025 у період часу з 16:10 години до 16:25 години в приміщенні службового кабінету №15 ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, Болградський район, м. Арциз, вул. Соборна, буд № 27, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю його матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав металеві плоскогубці, які оглянуто та спаковано у полімерний сейф-пакет №WAR1110023, на який нанесено пояснювальний підпис та підписи понятих та учасників, про що було складено протокол тимчасово вилученого майна від 31.03.2025 року (а.с.9).

Постановою слідчого від 31.03.2025 вилучений предмет визнано речовим доказом та поміщено до камери зберігання речових доказів ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Арциз, вул. Соборна, буд.29, Болградського району, Одеської області. (а.с.15).

Щодо строків звернення до слідчого судді.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

Так, згідно протоколу тимчасово вилученого майна від 31.03.2025 року слідчим було вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні, на яке слідчий просить накласти арешт.

Клопотання про арешт вилученого майна складено 01.04.2025 року (а.с.1), та 01.04.2025 о 16:40 годин надіслано засобами зв`язку «Нова пошта» №2243 (а.с.27-зворотна сторона).

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №1 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно на підставі протоколу тимчасово вилученого майна від 31.03.2025 в кримінальному провадженні № 0000183 від 18.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а саме на металеві плоскогубці, які спаковано у полімерний сейф-пакет №WAR1110023.

Місцем зберігання вилученого майна визначити камеру зберігання речових доказів ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, Болградський район, м.Арциз, вул. Соборна, буд.29.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти? на ініціатора даного клопотання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1