Справа № 462/5879/22
провадження 1-в/462/17/25
У Х В А Л А

про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання

24 січня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представник органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові подання провідного інспектора Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у виді штрафу відносно ОСОБА_5 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

Суть подання, що вирішується.

Провідний інспектор Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , 18.12.2024 року (вх. № 28134) на підставі ч. 1 ст. 80 Кримінального кодексу України (далі - КК України), п. 6 ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України), п. 14 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) звернулась у Залізничний районний суд м. Львова із письмовим поданням про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у виді штрафу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання покликається на те, що до Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області 14.03.2023 року надійшло розпорядження № КК-462/5879/22 від 07.12.2022 року та вирок Залізничного районного суду м. Львова від 02.11.2022 року, що набрав законної сили 05.12.2022 року.

У зв`язку з неявкою за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, 28.03.2023 року до Залізничного районного суду м. Львова було скеровано подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт. Ухвалою суду від 27.04.2023 року вказане подання задоволено, розстрочено виплату несплаченої суми штрафу строком на 10 місяців, по 1700 грн. щомісяця.

У день отримання вказаної ухвали 09.05.2023 року на адресу засудженого, вказану у вироку суду, було повторно направлено виклик, у якому повідомлено про необхідність сплати штрафу та роз?яснено наслідки його несплати. Проте за викликом засуджений повторно не з`явився.

Відповідно до довідки Державної податкової служби України від 29.06.2023 року у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків міститься інформація про джерела отримання доходів вказаним засудженим за 4 квартал 2022 року по 1 квартал 2023 року у вигляді додаткових благ та виграшів, призів від АТ «Універсал Банк», «Сенс Банк», ТОВ «Паріматч».

29.06.2023 року відповідно до вимог ч. 4 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України до Залізничного районного суду м. Львова було скеровано подання відносно засудженого про заміну несплаченої суми штрафу на покаранням у виді громадських робіт. Ухвало суду від 03.10.2023 року у задоволенні подання відмовлено.

У день отримання вказаної ухвали 19.10.2023 року на адресу засудженого, вказану у вироку суду, було повторно рекомендованим листом направлено виклик, у якому повідомлено про необхідність сплати штрафу та роз?яснено наслідки його несплати (підтверджуючі документи долучено до матеріалів подання). Проте за викликом засуджений повторно не з`явився, виклик повернувся з відміткою про закінчення терміну зберігання.

У зв?язку з чим, 07.12.2023 року до Залізничного районного суду м. Львова було повторно скеровано подання відносно засудженого про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт. Ухвало суду від 30.01.2024 року у задоволенні подання відмовлено.

24.04.2024 року до Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області відносно ОСОБА_5 скеровано матеріали щодо вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України.

Однак 10.06.2024 року отримано відповідь, що дані відносно засудженого до ЄРДР не вносилися.

Інформації про причини невиконання вироку суду протягом встановленого законодавством терміну, матеріальний стан чи інші обставини життя засудженого Галицький РВ філії ДУ «Центр пробації» не має, засуджений за викликом не з?явився, не надав інформації: про свій матеріальний стан, наявність офіційного місця праці для відпрацювання виправних робіт, чи інші обставини життя, а також чи може відбувати покарання у виді громадських, виправних робіт.

Зазначає, що згідно вимог ч.1 ст.80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Представник пробації зазначає, що ч. 1 ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не

ухилявся від відбування покарання.

Також представник пробації зазначає, що засуджений не вчинив нового кримінального правопорушення до закінчення строку виконання вироку, що є підставою для звільнення від відбування покарання.

Оскільки строки давності виконання вироку закінчилися, відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нових злочинів до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку зупинився чи перервався, з огляду на зазначене просить суд подання задовольнити.

Позиція осіб, які беруть участь у справі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги подання підтримала, не заперечила щодо звільнення від відбування покарання.

Представник органу пробації ОСОБА_4 у судове засіданні підтримала, просила його задоволити.

Засуджений ОСОБА_5 який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду подання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, вважає за необхідне проводити розгляд подання по суті за відсутності засудженого, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду подання.

Відповідно до положень ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які не з`явились на виклик суду.

Суд заслухавши думку прокурора, представника органу пробації, дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи № 5/23 відносно ОСОБА_5 , дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені судом обставини.

Судом встановлено, що вироком Залізничного районного суду міста Львова № 462/5879/22 від 02.10.2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп. (а.с. особової справи 2-3).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова № 462/5879/22 від 27.04.2023 року задоволено подання про розстрочення суми штрафу засудженому на 10 платежів (а.с. особової справи 10).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова № 462/5879/22 від 03.10.2023 року відмовлено у задоволенні подання про заміну ОСОБА_5 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт (а.с. особової справи 17-18).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова № 462/5879/22 від 30.01.2024 року відмовлено у задоволенні подання про заміну ОСОБА_5 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт (а.с. особової справи 27-28).

Із матеріалів особової справи вбачається, що засуджений не підтримував зв`язок з органом пробації, не надавав письмові пояснення.

Також судом встановлено, що засуджений не виконував покладені на нього обов`язки по сплаті штрафу.

24.04.2024 року до Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області відносно ОСОБА_5 скеровано матеріали щодо вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України (а.с. особової справи 29-30).

10.06.2024 року отримано відповідь, що дані відносно засудженого до ЄРДР не вносилися (а.с. особової справи 31).

Засуджений неодноразово викликався до органу пробації, а саме: 14.03.2023 року, 09.05.2023 року, 19.10.2023 року (а.с. особової справи 6, 11, 19).

Відтак засуджений зарекомендував себе з негативної сторони, зазначені обставини, зокрема, свідчить про його категоричне небажання стати на шлях виправлення.

Застосоване судом законодавство при розгляді справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від покарання.

Як зазначено у ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання (п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, ч. 3 ст. 80 КК України встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

З аналізу наведених норм, можна встановити, що стаття 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Відповідно до ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Висновки суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що подання слід задовольнити, оскільки іспитовий строк закінчився, відомостей про притягнення засудженого за час іспитового строку до кримінальної відповідальності у матеріалах справи немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, ст. 537 КПК України, суд

постановив:

Подання провідного інспектора Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, призначеного вироком Галицького районного суду міста Львова № 462/5879/22 від 02.11.2022 року, у зв`язку із закінченням іспитового терміну.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд Львівської області.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: