Провадження № 1-кс/201/5597/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, подане під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001660 від 06.06.2024, клопотання слідчого СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, раніше судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 подано до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування - слідчий відділ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (наказ Т.в.о голови СБ України № 197 від 20.07.2022 «Про визначення місця тимчасової дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях»). В обґрунтуванні скерованого клопотання зазначено, що у кримінальному провадженні № 0001660 від 06.06.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України встановлено, що громадяни України ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2024 року, за невстановлених обставин, маючи негативне ставлення до чинної влади держави Україна, будучи прихильниками проросійських поглядів, керуючись власними переконаннями, діючи умисно та з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому місці на території міста Краматорськ Донецької області, розпочали спілкування за допомогою програмного забезпечення - мобільного додатку «Telegram», використовуючи мобільний телефон ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із невстановленим представником іноземної організації - спеціальної служби держави-агресора Федеральної служби безпеки Російської Федерації (далі - ФСБ РФ), який використовував мобільний месенджер «Telegram» з логіном ( ОСОБА_8 ). Після чого підозрювані ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , будучи достовірно обізнаними про те, що вказана невстановлена особа є представником іноземної організації - спеціальної служби держави-агресора ФСБ РФ, який бере участь у бойових діях проти ЗС України й інших військових формувань України, здійснює збір інформації військового характеру з метою її подальшого використання проти українських військовослужбовців, з власної ініціативи надали останньому добровільну згоду на сприяння у проведенні підривної діяльності проти України, а саме на збір та передачу представнику іноземної організації спеціальної служби держави-агресора ФСБ РФ відомостей різного характеру за грошову винагороду. Таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з початку липня до 15 липня 2024 року стали реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, добровільно надаючи таку інформацію представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України, що може наносити шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України та підриває стан боєготовності військових формувань України, несе загрозу життю та здоров`ю їх військовослужбовців та використовується в проведення підривної діяльності проти України.

Так, слідчий за погодженням з прокурором просили продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали, вважаючи, що заявлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, що відповідно виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування, закінченню якого перешкоджає особлива складність кримінального провадження та необхідність проведення стороною обвинувачення чисельних слідчих та процесуальних дій, які будуть мати суттєве значення для встановлення істини під час судового розгляду, зокрема необхідно завершити проведення експертиз з дослідження питань, які потребують спеціальних знань, а також завершити ряд процесуальних дій, притаманних стадії закінчення досудового розслідування, зокрема таких як повідомлення про завершення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування, складання обвинувального акта та його направлення до суду.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції прокурор підтримав подане клопотання та наполягав на продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, а отже заявлені при обранні запобіжного заходу ризики продовжують існувати та вони не зменшилися, водночас досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу неможливо завершити внаслідок особливої складності кримінального провадження, з урахуванням чисельної кількості слідчих та негласних слідчих дій, направлених на здійснення всебічного, повного й неупередженому дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також великого обсягу процесуальних дій, необхідних для завершення досудового розслідування перед зверненням до суду з обвинувальним актом.

Захисник (в режимі відеоконференції) та підозрюваний під час судового розгляду заперечували щодо задоволення поданого клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Вислухавши думки сторін судового процесу, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді від 23 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_5 , з урахуванням доведеності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 20 жовтня 2024 року. Востаннє, ухвалою слідчого судді від 17 жовтня 2024 року, строк тримання під вартою ОСОБА_5 було продовжено до 15 грудня 2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також розглянувши доводи учасників кримінального провадження з цього приводу, слідчий суддя дійшов переконання про те, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні запобіжного заходу, на цій стадії кримінального провадження не перестали існувати та не зменшилися. Зокрема ОСОБА_5 продовжує підозрюватися у вчиненні особливо тяжкого злочину в умовах воєнного стану проти основ національної безпеки України, досудове розслідування щодо якого ще не закінчилося внаслідок особливої складності кримінального провадження, з урахуванням великого обсягу та специфіки слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, здійснених з метою отримання фактичних даних, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, матеріалів, оформлених за результатами проведення таких дій, у тому числі через необхідність завершення особливо складних слідчих дій, таких як комп`ютерно-технічна експертиза, під час проведення якої потрібні виключно спеціальні знання, а також потреби у здійсненні чисельної кількості процесуальних дій перед закінченням досудового розслідування, зокрема таких як повідомлення про завершення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування, складання обвинувального акта та його направлення до суду, а отже великого обсягу та специфіки слідчих і процесуальних дій, необхідних для встановлення обставин, що мають значення та підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення. Тобто, враховуючи характер інкримінованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України під час дії воєнного стану та суворість можливого покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, це вже само по собі може бути мотивом та підставою для ОСОБА_5 здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії»), та, без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, не перебуваючи під вартою, вжити заходів для перешкоджання досягнення дієвості цього провадження шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.

Роблячи висновок про наявність таких ризиків, суд звертає увагу, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано продовжує існувати, у зв`язку з чим строки тримання ОСОБА_5 під вартою підлягають продовженню в межах строку досудового розслідування.

Також, розглядаючи доцільність подальшого тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя враховує обставини передбачені у ст. 178 КПК України, які є актуальними, проте не вирішальними при застосуванні запобіжного заходу, зокрема тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у якому він підозрюється, вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , щодо якого немає відомостей, які б перешкоджали застосуванню цього виду запобіжного заходу, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання та реєстрації, що знаходиться на території можливих бойових дій, майновий стан підозрюваного та відсутність у нього судимостей, що не свідчить негативно про його репутацію, яка проте не може слугувати підставою для відмови у продовженні строку тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки цим не спростовується існування встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того суд не може не зважати на підвищену суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 підозр у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, а саме у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: наданні представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, виходячи з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження та сукупності доказів, зібраних на даному етапі розслідування, слід вважати, що підозра органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України не є очевидно необґрунтованою чи явно недопустимою, а тому подальше тримання підозрюваного під вартою, хоча й обмежує його права та свободи, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. У зв`язку з цим слід вважати, що відповідні потреби досудового розслідування виправдовують найбільш суворий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, погодженого прокурором, оскільки криміногенні фактори і умови вчинення цього злочину дають підстави вважати, що підозрюваний задля уникнення кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, може намагатись недобросовісно виконувати процесуальні обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Водночас під час розгляду даного клопотання, на підставі ч. 6 ст. 176 КПК України, яку визнано такою, що відповідає Конституції України (є конституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р(II)/2024 від 19.06.2024, не перевіряється обґрунтування неможливості запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України під час дії воєнного стану (Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ) про введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в останнє строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 740/2024 (затверджений Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX)), а отже за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, до останнього може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи в сукупності матеріали поданого клопотання, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження і даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, то для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні, доцільним є продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за доцільне згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 199, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою є 08 лютого 2025 року.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 09 годині 00 хвилин 12 грудня 2024 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1