Справа № 192/446/25
Провадження № 1-кп/192/145/25
Ухвала

Іменем України

04 квітня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому в судовому засіданні в с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000578, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 вересня 2024 року, відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Ашхабад, Туркменської республіки, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні 20 березня 2025 року, у відповідність до ст. 331 КПК України, прокурором заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, в якому він зазначив, що на даний час існують ризики передбачені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року до обвинуваченого, який був в статусі підозрюваного, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 24 лютого 2025 року.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року обвинуваченому повторно обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 13 березня 2025 року.

На теперішній час строк дії запобіжного заходу завершився, відтак у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжного заходів передбачених ст. 176 КПК України.

Вважає, що обвинувачений, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років. Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, вік останнього, що дає обвинуваченому можливість залишити межі України, а також те, що санкцією ч. 2 ст. 156 КК України не передбачено іншого альтернативного виду покарання, окрім позбавлення волі і тому вважає, це в сукупності підтверджує наявність ризику можливості переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також вважає, що обвинувачений на час вчинення інкримінованого злочину є, та залишається на теперішній час, мешканцем с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, тобто проживає в селищі разом із потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також їх законним представником, які на даний час не допитані в суді щодо обставин вчиненого ним злочину, а отже існують фактичні умови здійснення впливу на останніх, в тому числі шляхом вмовляння, підкупу, залякування та здійснення стосовно них насильницьких дій з метою відмови або зміни в подальшому потерпілими, малолітнім свідком ОСОБА_12 законними представниками свідчень, отже перешкоджати у такий спосіб встановленню обставин кримінального правопорушення.

Окремо зазначає, що малолітні потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 їх батьки (зокрема законний представник) є близькими родичами, а вплив на законного представника зазначених потерпілих, а в подальшому і на самих потерпілих з боку обвинуваченого ОСОБА_3 вже на стадії досудового розслідування підтверджується зокрема висновком експерта №СЕ-19/105-24/8986-ПС від 14 грудня 2024 року, висновком експерта №СЕ-19/105-24/8964-ПС від 14 лютого 2025 року. Також звертає увагу, що ризик незаконного впливу на малолітніх потерпілих, законних представників, свідків, залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру показань, і тому вважає, що залишаючись на волі обвинувачений буде мати можливість незаконно впливати на зазначених осіб, шляхом вмовляння або залякування.

Окрім того вважає, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі з метою уникнути покарання, у разі визнання останнього винним та на теперішній час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке тривало протягом значного періоду часу, що свідчить про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення відносно малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .

Крім того, малолітні потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 продовжують час від часу перебувати за постійним місцем мешкання обвинуваченого, що підвищує ризик продовження вчинення кримінального правопорушення відносно них.

Вважає, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання вказаним ризикам, обвинувачений є особою, яка немає протипоказань до утримання під вартою тому для забезпечення його належної поведінки до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, повідомив суду, що він немав і немає бажання переховуватись та впливати на будь-яких осіб.

Захисник, щодо застосування запобіжного заходу, у виді тримання під вартою обвинуваченому заперечував, оскільки вважав, що підозра пред`явлена обвинуваченому є необґрунтованою, ризики наведені прокурором жодним чином не доведені, і тому просив в задоволені клопотання відмовити.

Представник потерпілого, законний представник потерпілої ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримали.

Законний представник потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 проти задоволення клопотання заперечувала.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши наявні матеріали кримінальної справи, суд приходить до таких висновків.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156 КК України, за вчинення яких передбачено покарання до восьми років позбавлення волі (а. с. 3-9).

Як зазначив прокурор в клопотанні, відносно обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який зі слів прокурора належним чином виконувався з боку обвинуваченого, при цьому на стадії досудового розслідування привід чи дозвіл на затримання до обвинуваченого не застосовувались.

Також судом враховано, що обвинувачений на час судового провадження постійно з`являвся в судове засідання, будь-яких порушень обов`язків обвинуваченого не допускав.

У зв`язку з чим суд вважає, що прокурором не доведено суду, що на даний час існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а сам факт тяжкості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому не є на даній стадії кримінального провадження достатнім фактом для підтвердження наявності вказаного ризику.

Крім того, прокурор вказує на наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно обвинувального акту, потерпілими по даному кримінальному провадженню є малолітні особи ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відносно яких, згідно фактичних обставин за 1 епізодом кримінального правопорушення, обвинувачений є близьким родичем.

Враховуючи ту обставину, що судовий розгляд перебуває на початковій стадії, потерпілі не були допитані судом, тому на думку суду на даний час існує і прокурором доведено наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на малолітніх потерпілих.

Що стосується доводів прокурора про вплив на малолітнього свідка ОСОБА_12 , то оскільки клопотання прокурора не містить відомостей, про ім`я по батькові свідка, що позбавляє суд визначитись з особою свідка, на якого може незаконно вплинути обвинувачений, при цьому судом ще не встановлено обсяг доказів, тому суд позбавлений можливості прийти до висновку чи дійсно показання вказаного свідка є доказом по даному кримінальному провадженні і тому суд вказані доводи не приймає.

Також суд не приймає посилання прокурора на зміст висновків експертів №СЕ-19/105-24/8986-ПС від 14 грудня 2024 року та №СЕ-19/105-24/8964-ПС від 14 лютого 2025 року, оскільки вказані висновки не були предметом дослідження судом, тому що не надані суду прокурором, і тому не можуть бути перевірені на їх допустимість, належність та достовірність.

Прокурор в клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на можливість перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, при цьому яким саме іншим чином і в чому виражається наявність вказаного ризику прокурор в клопотанні не вказує, і тому суд вважає, що наявність вказаного ризику прокурором не доведена.

Що стосується посилань прокурора на наявність ризику передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, а також продовжити кримінальне правопорушення щодо малолітніх потерпілих, то суд зауважує, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 156 КК України вважається закінченим з моменту вчинення розпусних дій, і тому не може бути продовжено, але з врахуванням того, що обвинуваченому інкримінується декілька епізодів вчинення вказаного кримінального правопорушення, тому суд вважає, що доводи прокурора про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення відносно малолітніх потерпілих є слушними і такими, що знайшли своє підтвердження.

Підсумовуючи суд вважає, що прокурором доведено наявність двох ризиків:

-передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, щодо незаконного впливу на малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

-передбаченого ч. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення відносно малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Наявність інших ризиків в даному кримінальному провадженні прокурором суду не доведено.

Суд не приймає доводи сторони захисту, щодо необґрунтованості підозри пред`явленій обвинуваченому враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду по суті, і тому питання обґрунтованості підозри, не є предметом розгляду, враховуючи, що ОСОБА_3 вже пред`явлено обвинувачення, обґрунтованість якого є предметом судового розгляду.

При визначенні виду запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд вважає, що оскільки відносно обвинуваченого було двічі застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який обвинувачений сумлінно виконував, іншого суду не повідомлено, тому суд вважає, що посилання прокурора про неможливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого та запобігання наявним ризикам, призначення іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є безпідставні, і тому суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем фактичного проживання обвинуваченого - с-ще АДРЕСА_2 .

При визначені терміну тривалості домашнього арешту протягом доби, суд вважає, що оскільки обвинувачений має постійне місце роботи з 2022 року, що підтверджується довідкою ТОВ «АГРО-ОВЕН» № 28 від 20 березня 2025 року, з метою підтримання здатності обвинуваченого забезпечувати себе, суд вважає, що час домашнього арешту слід становити в нічний час доби, а саме з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Також під час застосування запобіжного заходу на обвинуваченого слід покласти такі обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з малолітніми потерпілими: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

-не відвідувати місця проживання, навчання малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

-здати на зберігання до відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , який народився 1964 року, в січні місяці 01 числа, в м. Ашхабад, Туркменської республіки, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 02 червня 2025 року включно.

Заборонити ОСОБА_3 на час домашнього арешту залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за винятком випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадках необхідності отримання медичної допомоги, перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань.

Покласти на ОСОБА_3 в період дії ухвали суду такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з малолітніми потерпілими: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

-не відвідувати місця проживання, навчання малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

-здати на зберігання до відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу та покладених на ОСОБА_3 обов`язків до 02 червня 2025 року включно.

В задоволені іншої частини клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1