Справа №408/2119/19-к
Провадження 1-кп/0198/50/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисника-адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2018 за № 0000071, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Хмельницький, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України,

встановив :

Відповідно до обвинувального акта, складеного прокурором та направленого до суду, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби за таких обставин.

Так, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 в порушення вимог статей 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», статей 11, 16, 127 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України», пункту 13 «Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України, розділу 10 пункту 3 абзацу 2 «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» під назвою «Особливості збереження стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат під час ведення бойових дій, проведення антитерористичної операції», проявляючи злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання шкоди в результаті втрати закріпленої за ним зброї - підствольного гранатомету ГП-25 № 526367, хоча повинен був такі обставини усвідомлювати, 05 лютого 2018 року, перебуваючи на території РОП 8060 (ВОП 8062), який тимчасово дислокувався неподалік с.Нижньотепле Станично-Луганського (Щастинського) району Луганської області, під час відпочинку в бліндажі не передав під охорону ввірену йому для службового користування зазначену вище зброю, в результаті чого допустив її втрату.

05 лютого 2018 року за фактом втрати зброї командиром ВЧ НОМЕР_1 видано наказ № 169 про проведення службового розслідування відносно солдата ОСОБА_4 .

В подальшому наказом № 233 від 16.02.2018 та відповідно до пункту 14 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» солдата ОСОБА_4 притягнуто до повної матеріальної відповідальності у десятикратному розмірі вартості втраченого військового майна на загальну суму 13 297,90 гривень, яка в повному обсязі вирахувана із грошового забезпечення останнього, внаслідок чого завдані кримінальним правопорушенням збитки відшкодовані.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 413 КК України як втрата ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В підготовчому судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття стосовно нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи наслідки задоволення такого клопотання, а саме те, що звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України не є реабілітуючою обставиною, підтримав клопотання захисника, наголосивши на добровільності такої позиції.

Прокурор проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 не заперечував.

Суд, дослідивши клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.Ця норма, як і положення ст. 49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється судом від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (ч. 3 ст. 4 КК України).

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому слід зазначити, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно з ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким, за вчинення якого передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Як виходить з викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 05 лютого 2018 року діяння, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, а самеу втраті ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Отже, згідно з обвинуваченням, з часу вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тобто з 05.02.2018, сплинуло понад п`ять років.

Слід відмітити, що в доданих до обвинувального акта матеріалах відсутні відомості, які б свідчили про зупинення або переривання перебігу строків давності відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

За усталеною практикою Верховного Суду звільнення особи від кримінальної відповідальності є безумовним обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, та за наявності згоди обвинуваченого на звільнення з підстав спливу строків давності (постанови ВС від 10.06.2021, справа № 640/11750/17, провадження № 51-6089км20; від 25.02.2021, справа № 192/3301/16-к; провадження № 51-3094км20 та інші).

Приписи ч. 1 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання (постанови ВС від 30.06.2021, справа 362/2406/17, провадження № 51-6287км20; від 02.02.2021, справа № 175/2118/13-к, провадження № 51-3872км20 та інші). Крім того, системний аналіз норм процесуального законодавства вказує на те, що суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна зі сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням, а отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям провадження у справі під час розгляду справи по суті в загальному порядку, керуючись статтями 12, 49 КК (постанови ВС від 19.11.2019, справа № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19; від 24.05.2018, справа № 200/4664/14-к, провадження № 51-3302км18 та інші).

Отже, з наведеного виходить, що суд касаційної інстанції дотримується послідовної практики щодо розгляду судами клопотань про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яка вказує на те, що їх розгляд є обов`язком суду, який має відбутися невідкладно, і за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України та відсутності обставин, визначених, зокрема. у частинах 2-5 цієї статті, суд безумовно зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності і закрити кримінальне провадження щодо неї.

Як вже зазначалось, підстав, передбачених частинами 2-5 ст. 49 КК України, які б завадили застосувати до ОСОБА_4 положення зазначеної норми у цій справі, судом не встановлено.

Постановляючи ухвалу щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, питання стосовно винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину суд не вирішує. Така позиція ґрунтується на положеннях ст. 62 Конституції України.

Запобіжний захід не обрано.

Цивільний позов не подано.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 350, 369 - 372 КПК України, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, суд

постановив :

По кримінальному провадженню № 0000071, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2018, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2018 за № 0000071, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію ухвали вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді.

Суддя ОСОБА_1