Справа № 730/1674/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/33/25
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

17 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судових засідань ОСОБА_5

за участю

сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції із Борзнянським районним судом Чернігівської області, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю й мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, з середньою спеціальною освітою, одруженому, непрацюючому, раніше не судимому, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26 лютого 2025 року без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя вказав, що обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даному етапі здійснення досудового розслідування буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі підозрюваного та може забезпечити запобіганню встановленим ризикам, тоді як застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не сприятиме досягненню завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як таку, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи, застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Аргументує тим, що відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд, слідчий суддя на підставі наданих сторонами доказів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Так, в матеріалах, які були надані слідчому судді, відсутні вагомі докази про вчинення його підзахисним особливо тяжкого кримінального правопорушення, оскільки сам по собі факт смерті ОСОБА_9 не може служити підставою для обвинувачення.

Слідчим суддею проігноровані вік та стан здоров`я підозрюваного, який має ряд захворювань, потребує повторної апендектомії, що через гнійні виділення, викликає необхідність через кожні дві-три години приймати гігієнічні процедури та змінювати памперс, що в умовах слідчого ізолятору стане для ОСОБА_6 значним випробуванням та приреченням на страждання, що не відповідає вимогам ст. 11 КПК України.

ОСОБА_6 проживає з дружиною, має постійне місце проживання, його репутація є позитивною, він забезпечений матеріально, раніше не судимий та не притягувався до інших видів відповідальності.

Європейський суд з прав людини вказував на те, що за наслідками та способами застосування, як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 параграфа 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Звертає увагу суду на те, що в клопотанні органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутнє обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Слідчим суддею допущена така ж помилка та не зазначено про неможливість застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, підозрюваного, його захисника, який підтримали доводи апеляційної скарги та просили про пом`якшення запобіжного заходу, про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, прокурора, яка заперечувала проти доводів сторони захисту, звертала увагу на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , обставини його вчинення, наслідки, особу підозрюваного, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника задовольнити.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів провадження, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 28 грудня 2024 року близько, 18 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на території подвір`я свого домогосподарства, за адресою АДРЕСА_1 , де на той час також перебував ОСОБА_9 , під час конфлікту, що трапився між ними на ґрунті неприязних відносин, з метою заподіяння смерті останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно завдав ОСОБА_9 близько десяти ударів бутовим каменем в область лицьової частини голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої поєднаної черепно-лицевої травми, яка супроводжувалася множинними забійними ранами, синцями та крововиливами у м`які покриви голови, перелом кісток носу, крововиливами у підоболонки головного мозку та його набряком, які в комплексі призвели до смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на подвір`ї вказаного домогосподарства.

За даним фактом 28 грудня 2024 року СВ ВП №3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У порядку ст. 208 КПК України 29 грудня 2024 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення був затриманий ОСОБА_6 та в цей же день йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінальний процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи сторони обвинувачення та висновки слідчого судді про необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у виді взяття під варту через можливість переховування підозрюваного від слідства та суду з підстав тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, не в повній мірі свідчать про необхідність обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу, як про це слушно зауважив захисник.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїй практиці наголошував на обов`язковості доказування існування ризиків, а не лише зазначення їх стандартного переліку. Так, у справі «Белевитський проти Росії», пп.111-112, вказано, що суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до 15 років, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно ніде не працює, постійно проживає та зареєстрований в м. Борзна, одружений, ніколи не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності, а тому з урахуванням характеру обвинувачення, обставин справи та встановленого єдиного ризику, буде достатнім та правомірним застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання.

Колегія суддів приймає до уваги, що досудове розслідування перебуває на початковому етапі, не всі обставини кримінального правопорушення встановлені, не готові висновки експертиз, при тому, що з наявних матеріалів не зрозуміло, чи проводилась судово-медична експертиза щодо ОСОБА_6 з метою визначення наявності у нього тілесних ушкоджень та ступеня їх тяжкості, не перевірено версію сторони захисту, не встановлено мету перебування загиблого на території домогосподарства підозрюваного, причини та момент настання конфлікту, мету підозрюваного, з якою ним були нанесені тілесні ушкодження потерпілому, та інші суттєві та важливі обставини, які підлягають не тільки встановленню, а й доведенню в рамках кримінального провадження.

Наявність одного єдиного ризику - потенційної можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він хоча й одружений, але є особою перед пенсійного віку й утриманців та легальних джерел доходу не має, а також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, не можуть бути єдиними підставами для застосування найбільш суворого запобіжного заходу визначеного законодавцем.

Більш того, колегія суддів приймає до уваги стан здоров`я підозрюваного, який за своїм фізичним станом потребує особливих умов тримання та догляду, що вкрай важко буде забезпечити в умовах слідчого ізолятору. При цьому, нез`явлення ОСОБА_6 на призначену повторну лікарську процедуру щодо наявного у нього захворювання не може ставитись йому у провину та свідчити про покращення стану здоров`я, як про це безпідставно вказав суд першої інстанції, адже будь-яке лікарське втручання, тим більш у даному випадку це досить делікатне та особливе захворювання, пов`язане не тільки з можливим фізичним болем, але й з моральним неприйняттям свого стану, соромом перед оточуючими, лікарями, персоналом, тощо, недостача фінансового потенціалу для відновлення після проведення всіх медичних процедур, або ж інші обставини, які не можуть бути залишені поза увагою.

Незважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, в сукупності з даними, що його характеризують, та обмеженнями переміщення осіб, особливо чоловічої статі, по території України через оголошений воєнний стан та загальну мобілізацію, адже підозрюваний не досяг пенсійного віку та не може залишити межі території України, ризик можливості його переховування від органів досудового слідства та суду дійсно існує, але йому цілком можна запобігти шляхом обрання більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж про це просить сторона обвинувачення.

Колегія суддів звертає увагу, що незважаючи на доведеність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням характеру обвинувачення, обставин кримінального правопорушення, проведених слідчих дій, тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними щодо ОСОБА_6 , буде достатнім та правомірним застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання та встановленням ряду обов`язків.

Частиною 4 ст. 194 КПК України, передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2024 року скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 26 лютого 2025 року із забороною цілодобово залишати місце свого проживання по АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності прослідувати в укриття під час оголошення повітряної тривоги та отримання невідкладної медичної допомоги, про що необхідно невідкладно повідомити слідчого, прокурора.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 з`являтися до слідчого, прокурора та суду.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, визначені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ, який здійснює кримінальне провадження СВ ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання слідчого, прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язки вважаються скасованими.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13