Провадження № 11-сс/811/1780/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2024 року про відмову у задоволенні скарги -

в с т а н о в и л а :

заявник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові щодо невнесення відомостей у ЄРДР на підставі його заяви від 21 жовтня 2024 року про вчинення службовою особою ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України та просив розпочати досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду Львівської області від 22 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні такої скарги.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що наведена у заяві про вчинення кримінального правопорушення інформація не містить достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів щодо наявності ознак кримінального правопорушення, у зв`язку з чим така не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та не породжує передбачені ч.1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На згадану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2024 року про відмову у задоволенні скарги та ухвалити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала є безпідставною, необґрунтованою, а висновки слідчого судді не відповідають дійсним обставинам справи.

Вважає, що слідчим суддею порушено норми процесуального права, відтак оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Наголошує, що ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 06 квітня 2023 року по справі №463/2419/23 за результатом розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, суд постановив невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 від 27.03.2023 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати з приводу даних обставин досудове розслідування. Першим слідчим відділом Територіального управління ДБР у місті Львові ОСОБА_9 на виконання ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2023 року по справі № 463/2419/23 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 28.04.2023 за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 370 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Заявляє про те, що слідчим суддею Личаківського районного суду міста Львова не було враховано, що на момент подання скарги і до теперішнього часу ОСОБА_9 не розпочав жодних досудових розслідувань з приводу кримінального провадження № 0000164 від 28.04.2023 за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 370 КК України.

Звертає увагу на те, що скарга до Личаківського районного суду міста Львова була надіслана 28 жовтня 2024 року, в ухвалі зазначено, що керівником першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у місті Львові, ОСОБА_10 скеровано письмові заперечення щодо поданої скарги, у яких йде мова про те, що на адресу ТУ ДБР у м. Львові надходила заява адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 від 21.10.2024, що вказана заява розглянута і відповідь на неї надана від 07.11.2024 року, проте таку відповідь ні заявник ні його представник не отримували.

10 грудня 2024 року на адресу Львівського апеляційного суду представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав клопотання, у якому просив суд про розгляд апеляційної скарги без їх участі, що згідно вимог ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду. Вказав, що апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі, просить таку задоволити.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наведені доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

У межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові щодо невнесення відомостей у ЄРДР на підставі його заяви від 21 жовтня 2024 року про вчинення службовою особою ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України та просив розпочати досудове розслідування.

Із матеріалів справи вбачається, що слідчим Першого СВ (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, ОСОБА_9 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000164 від 28 квітня 2023 року за заявою адвоката ОСОБА_6 .

Як встановлено слідчим суддею, та підтверджується матеріалами справи, на час розгляду скарги відомості за заявою до ЄРДР не внесено. З наданих суду письмових заперечень керівника першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_11 слідує, що така розглянута та за результатами розгляду заявнику надано відповідь, стосується неналежного досудового розслідування в межах іншого кримінального провадження.

Тобто, заявник звернувся до слідчого судді із заявою, у якій фактично дублюється прохальна частина скарги, за результатом розгляду якої вже внесені відомості до ЄРДР та здійснюються необхідні процесуальні та слідчі дії, а отже слідчий суддя дійшов до вірного висновку про безпідставність такої скарги.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про те, що у поданій заяві ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 наводяться власні його міркування та припущення щодо вчинення злочину вказаною у заяві особою, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними.

Апеляційні твердження про те, що ані ОСОБА_7 ані його представник адвокат ОСОБА_6 не отримували відповідь на заяву про відкриття кримінального провадження, є безпідставними.

Суть доводів, надених в апеляційній скарзі, фактично зводиться до тих самих мікувань заявника, які наведені у його скарзі, яка була предметом дослідження слідчого судді та отримала належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2024 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові щодо невнесення відомостей у ЄРДР на підставі його заяви від 21 жовтня 2024 року про вчинення службовою особою ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4