Справа № 639/8593/24
Провадження №1-кс/639/284/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за клопотанням прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000057 від 01.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , майно згідно переліку.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова проведено обшук за вищезазначеною адресою, в ході якого було виявлено та вилучено вказане майно.

При цьому наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям речового доказу, зберегло на собі сліди кримінальних правопорушень та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судове засідання прокурор та третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_4 , не з`явились, в поданих до суду заявах просили розглядати клопотання без їх участі. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовував доводи клопотання, перевіривши його доводи, приходить до таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження за №0000057 від 01.04.2024 із правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 191КК України, за фактом того, що службові особи ДУ «ТМО МВС України по Харківській області», користуючись своїм службовим становищем, з метою незаконного збагачення здійснюють умисне привласнення державного майна, в тому числі, грошових коштів, виділених з державного бюджету України, для придбання товарів, матеріалів та послуг ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» (), в умовах воєнного стану. Для цього з метою недопущення викриття своєї протиправної діяльності, а також отримання консультацій щодо порядку і правил проведення закупівель/спрощених закупівель, у тому числі із використанням електронної системи та безперешкодного використання виділених грошових коштів, залучили до своєї незаконної діяльності довірених осіб з числа працівників ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» та суб`єктів господарської діяльності міста Харкова, зокрема, ТОВ «СІСТЕЛ», .

З наданих органом досудового розслідування матеріалів встановлено, що є достатні підстави вважати, що до вказаного кримінального правопорушення може бути причетна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка подає звіти до податкової інспекції за ТОВ «СІСТЕЛ» в електронному вигляді з адреси: Харківська область, Чугуївський район, м. Зміїв, вул. Покровська, 59.

З огляду на вказані обставини, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.02.2025 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення наступних речей та документів, а саме: договору №19-10 від 22.10.24 та договору №02-12 від 04.12.24 з усіма додатками та специфікаціями до них, видаткових накладних до них, документів стосовно зміни обсягу та вартості предмету закупівлі, платіжних доручень за вказаними договорами, товарно-транспортних накладних, документації про оплату, актів приймання передачі товару, додаткових угод, актів виконаних робіт, актів КБ-2в, КБ-3, виконавчої документації, документи інших учасників, які подавали комерційні пропозиції, товаро-транспортних накладних, проектно-кошторисної документації, договорів субпідряду, договорів оренди техніки (з товаро-транспортними накладними), статуту ТОВ «СІСТЕЛ», йогоштатного розпису, відомостей про найманих працівників, квитанцій про оплату за вказаними договорами, договорів щодо нагляду за відповідними роботами, чорнових записів, блокнотів, флеш-носіїв, телефонів, дисків, комп`ютерів, ноутбуків та інших матеріальних носіїв інформації, що мають безпосереднє відношення до вчинення кримінального правопорушення та які можуть бути використані в якості речових доказів.

У період часу з 06:54 по 11:52 18.02.2025 на підставі зазначеної ухвали проведено обшук вказаного домоволодіння, в ході якого вилучено: документацію (договір №19-10 від 22.10.2024 з додатками на 18 арк.; договір №02-12 від 04.12.2024 з додатками на 26 арк); системний блок марки DELUX, К0901G0090, F-2C-00545; мобільний телефон SAMSUNG GALAXY A-24, модель: SM-A245F/DSN, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 18.02.2025 вказані речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000057 від 01.04.2024.

19.02.2025, у межах строків, встановлених абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, орган досудового розслідування засобами поштового зв`язку направив на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання про арешт відповідного майна, яке надійшло до суду 24.02.2025.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.02.2025 клопотання про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків, що зазначені у цій ухвалі протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала з додатками була отримана прокурором 28.02.2025.

У подальшому, у межах 72-годинного строку, а саме 03.03.2025 прокурором повторно було подано клопотання про арешт майна, яке було вилучено в ході обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168, ст. 236 КПК України тимчасове вилучення майна, речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися під час обшуку.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

На переконання слідчого судді, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке розслідуються по кримінальному провадженню №0000057 від 01.04.2024, стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказаний у клопотанні речі (мобільний телефон, системний блок та документація) є речовими доказами, могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до абз. 2, 3 ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

В ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.02.2025 було надано дозвіл на відшукання та вилучення, окрім іншого, мобільних телефонів та комп`ютерної техніки.

Як зазначалось вище, стороною обвинувачення доведено, що мобільний телефон та системний блок та документація, вилучені 18.02.2025 в ході проведення обшуку за адресою: Харківська область, Чугуївський район, м. Зміїв, вул. Покровська, 59, мають значення речових доказів у цьому кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відсутність рішення про накладення арешту на вилучене майно, в тому числі на мобільний телефон та системний блок, унеможливлює належне проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а також судових експертиз із вилученим в ході проведення обшуку майном.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, необхідне з метою збереження речових доказів, їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна є законним та обґрунтованим.

Водночас, вирішуючи питання щодо способу накладення арешту та визначення місця зберігання вилученого майна, слідчий суддя виходить з такого.

Частина 4 статті 173 КПК України передбачає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

З урахуванням фактичних обставин цього провадження та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що спосіб накладення арешту на мобільний телефон та системний блок шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження цим майном, з його передачею на відповідальне зберігання володільцеві після проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та експертних досліджень з арештованим майном, буде найменш обтяжливим та співмірним заходом забезпечення кримінального провадження.

Саме такий спосіб та місце зберігання майна, на переконання слідчого судді, є ефективним, оскільки буде сприяти дієвості кримінального провадження та відповідає завданням досудового розслідування, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, з одного боку, та вимогами охорони фундаментальних прав особи, з іншого боку.

Отже, з урахуванням викладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000057 від 01.04.2024 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом позбавлення права на володіння, користування, відчуження та розпорядження, яке було вилучено 18.02.2025 під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-документацію: договір №19-10 від 22.10.2024 з додатками на 18 арк.; договір №02-12 від 04.12.2024 з додатками на 26 арк;

-системний блок марки DELUX, К0901G0090, F-2C-00545;

-мобільний телефон SAMSUNG GALAXY A-24, модель: SM-A245F/DSN, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Зберігання речових доказів здійснювати в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а саме постановою від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

Після зняття інформації та проведення інших необхідних слідчих (розшукових) дій майно, а саме: системний блок марки DELUX, К0901G0090, F-2C-00545; мобільний телефон SAMSUNG GALAXY A-24, модель: SM-A245F/DSN, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , з дозволом на володіння та користування майном.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України (незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт) про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення направити прокурору та третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1