Справа № 727/1479/25
Провадження № 1-кс/727/445/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці клопотання старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Чернівецькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000028 від 02.02.2025 року) відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карапчів, Вижницького району Чернівецької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 . Дане клопотання погоджене із прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Посилається на те, що у невстановлений час у громадянина України ОСОБА_4 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінального правопорушення проти громадської безпеки, виник злочинний умисел направлений на здійснення терористичного акту, шляхом вчинення вибуху.

Так, ОСОБА_4 спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 , з метою реалізації вищевказаного злочинного умислу, використовуючи месенджер «Telegram» вступили у контакт з невстановленим представником спецслужб країни агресора, який використовує акаунт у вказаному месенджері позначений як « ОСОБА_8 ». Від вказаного користувача, ОСОБА_4 спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 отримали чіткі інструкції, щодо способу виготовлення саморобного вибухового пристрою та місця, де його потрібно розмістити на території Чернівецької області, для вчинення вибуху вказаного саморобного вибухового пристрою, що мало створити небезпеку для життя та здоров`я людини.

Надалі, дотримуючись наданих представниками спецслужб рф інструкцій ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , у невстановлений час та в невстановленому місці, придбали необхідні матеріали та комплектуючі для виготовлення саморобного вибухового пристрою з метою подальшого здійснення терористичного акту.

У період часу з 01 січня 2025 по 01 лютого 2025 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи в гаражному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_2 , з раніше придбаних матеріалів, виготовили саморобний вибуховий пристрій. Для заподіяння значної шкоди та настання тяжких наслідків, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 наповнили вказаний саморобний вибуховий пристрій металевими шурупами та саморізами. Після виготовлення вибухового пристрою ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_7 помістили його до жовтого поліетиленового пакету з написом «Аврора».

Окрім того, на виконання наданих їм інструкцій, у період часу з 01 січня 2025 по 01 лютого 2025 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_7 , виготовили засіб для стеження за вибуховим пристроєм, а саме мобільний телефон «Infinix», з вставленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell», з ідентифікатором « НОМЕР_1 », та портативним зарядним пристроєм, для можливого тривалого використання даного мобільного телефону в режимі відеодзвінку. Вказаний засіб для стеження ОСОБА_4 та ОСОБА_7 помістили до картонної коробки з-під соку марки «Розумний вибір», для унеможливлення його візуальної ідентифікації.

Крім того, у невстановлений час у громадянина України ОСОБА_4 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінального правопорушення проти громадської безпеки, виник злочинний умисел направлений на здійснення терористичного акту, шляхом вчинення вибуху.

Так, ОСОБА_4 спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 , з метою реалізації вищевказаного злочинного умислу, використовуючи месенджер «Telegram» вступили у контакт з невстановленим представником спецслужб країни агресора, який використовує акаунт у вказаному месенджері позначений як « ОСОБА_8 ». Від вказаного користувача, ОСОБА_4 спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 отримали чіткі інструкції, щодо способу виготовлення саморобного вибухового пристрою та місця, де його потрібно розмістити на території Чернівецької області, для вчинення вибуху вказаного саморобного вибухового пристрою, що мало створити небезпеку для життя та здоров`я людини.

Надалі, дотримуючись наданих представниками спецслужб рф інструкцій ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , у невстановлений час та в невстановленому місці, придбали необхідні матеріали та комплектуючі для виготовлення саморобного вибухового пристрою з метою подальшого здійснення терористичного акту.

У період часу з 01 січня 2025 по 01 лютого 2025 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи в гаражному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_2 , з раніше придбаних матеріалів, виготовили саморобний вибуховий пристрій. Для заподіяння значної шкоди та настання тяжких наслідків, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 наповнили вказаний саморобний вибуховий пристрій металевими шурупами та саморізами. Після виготовлення вибухового пристрою ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_7 помістили його до жовтого поліетиленового пакету з написом «Аврора».

Окрім того, на виконання наданих їм інструкцій, у період часу з 01 січня 2025 по 01 лютого 2025 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_7 , виготовили засіб для стеження за вибуховим пристроєм, а саме мобільний телефон «Infinix», з вставленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell», з ідентифікатором « НОМЕР_1 », та портативним зарядним пристроєм, для можливого тривалого використання даного мобільного телефону в режимі відеодзвінку. Вказаний засіб для стеження ОСОБА_4 та ОСОБА_7 помістили до картонної коробки з-під соку марки «Розумний вибір», для унеможливлення його візуальної ідентифікації.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , діючи за вказівкою невстановленого представника спецслужб країни агресора, реалізуючи свій злочинний умисел, на вчинення терористичного акту, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, у період часу з 01 січня 2025 по 01 лютого 2025 року, більш точний час не встановлено розмістили попередньо виготовлений саморобний вибуховий пристрій у будівлі, розташованій серед житлових будинків, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, вони розмістили, на відстані, приблизно 10 м, від саморобного вибухового пристрою, попередньо виготовлений пристрій для стеження, для можливості візуального спостереження за встановленою вибухівкою.

Так, громадяни України ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_7 , виконали всі можливі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, проте терористичний акт не відбувся, з причин, які не залежали від їх волі, у зв`язку із викриттям і знешкодженням саморобного вибухового пристрою співробітниками Управління СБ України в Чернівецькій області.

03.02.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 263-1 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав викладених у клопотанні.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати домашній арешт.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

Встановлено, що 02.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 було внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

Постановою начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_9 від 03.02.2025 року матеріали досудових розслідувань кримінальних проваджень за №0000028 від 02.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України та за № 0000029 від 02.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України об`єднано в одне провадження за № 0000028.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину встановлено, що ОСОБА_4 був затриманий о 23 год. 55 хв. 02 лютого 2025 року.

03 лютого 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до до дванадцяти років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, враховую, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Також вважаю, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому підозрюваному ОСОБА_4 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, не працює та не має стабільного доходу, йому відомі обставини кримінального провадження, а тому існують ризики, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Беручи до уваги з`ясовані судом обставини, вважаю за необхідне на підставі абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначити розмір застави.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор» до 02 квітня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали вручено

04.02.2025 року Підозрюваний ____________________