Справа № 752/318/25
Провадження № 1-кп/752/1525/25
Суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0002631 від 02.09.2024 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002631 від 02.09.2024 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання, просила продовжити відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Дане клопотання обґрунтовує тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання та в подальшому продовження запобіжного заходу, а саме: ОСОБА_3 перебуваючи на волі може переховуватись від суду оскільки усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та відповідальність, яку він може понести за вчинене кримінальне правопорушення, в разі обрання іншого запобіжного заходу у подальшому може переховуватись від суду, впливати на свідків, кримінального провадження оскільки адреси місця мешкання останніх відомі обвинуваченому з матеріалів справи. Також зазначає що, є ризик незаконного впливу на свідків з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні обґрунтовує своє клопотання тим, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочини, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. З метою уникнення відповідальності ОСОБА_3 може переховуватися від суду, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що адреси місця мешкання свідків відомі обвинуваченому з матеріалів справи у кримінальному упровадженні, та ще не від всіх отриманні показання, можна дійти висновку, що останній може незаконно впливати на них, тобто має місце ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, просив відмовити у його задоволенні та змінити запобіжний захід, а саме на домашній арешт. Обґрунтовував своє клопотання тим що, ризик стороною обвинувачення не підтверджуються, доказів незаконного тиску на свідків у сторони обвинувачення не мається. ОСОБА_3 не має наміру переховуватись від суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 , підтримав клопотання свого захисника та заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, вік та стан його здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, обставини його вчинення та відомості що характеризують особу обвинуваченого, та вважає, що з метою дотримання належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 , відносно останнього необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме:

-ризик переховування від суду, який підтверджується тією обставиною, що ОСОБА_3 у випадку доведеності його вини у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Також, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин, тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного;

-ризик незаконного впливу на свідків, який обґрунтовується тим, що з метою зміни останніми своїх показань під час судового розгляду ОСОБА_3 може вчиняти вплив на таких осіб, оскільки на даний час не всі допитані судом.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігання ризикам, суд вважає, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

При цьому, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302800 грн.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва - задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника адвоката ОСОБА_5 - відмовити.

Продовжити запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 травня 2025 року (включно), і утримувати його у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_3 заставу в 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302800 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави, такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин заздалегідь про це повідомити суд;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку.

- не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду;

- здати до зберігання відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.

Копію ухвали вручити обвинуваченій та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 21.03.2025 року.

Суддя ОСОБА_1