Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1784/23
Провадження №: 1-кп/332/48/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про допит в якості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які наразі проходять військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з метою всебічного розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений та його захисник просили встановити строк стороні обвинувачення для надання стороною обвинувачення доказів, а саме виклику свідків.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

З 11.04.2023 року у Заводському районному суді м. Запоріжжя перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Стороною обвинувачення було ініційовано питання про виклик свідків для їх допиту в судовому засіданні.

За приписами статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із статтею 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Разом з тим, враховуючи положення ч.1 ст.114 КПК України, суд вважає за доцільне для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку розгляду кримінального провадження, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів у зазначеному кримінальному провадженні, а саме забезпечення допиту свідків.

Відповідно до ст.28 КПК України, кожна процесуальна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті у розумні строки.

Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.

У п.116 рішення ЄСПЛ від 12 березня 2009 року у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13 липня 1983 року у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п.1 ст.6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06 вересня 2005 року у справі «Павлюлінець проти України»).

Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст.28 КПК України та відповідають існуючій практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Підвищені вимоги до судового розгляду кримінальних справ ґрунтуються на існуючій практиці ЄСПЛ та мають враховуватися судами з огляду на положення ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно доч.2 ст.327 КПК України, прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

В постанові ВС/ККС у справі №288/113/15-к від 11 серпня 2020 року, зазначено, що положеннями ч.1ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Згідно з вимогами ч.3ст.23 КПК України, на необхідності дотримання яких суд неодноразово звертав увагу прокурора, на те, що сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Крім того обов`язок доказування обставин, передбаченихст.91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора. Проте прокурором не вжито достатніх заходів для забезпечення явки свідків обвинувачення протягом тривалого часу.

Суд в порядку ст. 327 КПК України приймає рішення про відкладення судового розгляду і вважає за доцільне для забезпечення виконання стороною кримінального провадження вимог розумного строку розгляду кримінального провадження, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів, виклику свідків, а саме до 15 квітня 2025 року до 12 години 00 хвилин.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 23, 28, 114, 327 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Встановити для надання до суду доказів, виклику свідків стороні обвинувачення прокурору Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України строк до 12-00 години 15.04.2025 року.

Зобов`язати сторону обвинувачення забезпечити явку до суду на 12-00 годину 15.04.2025 року для допиту наступних свідків, які військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 :

- ОСОБА_6 ;

- ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1