КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківскього районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій в рамках кримінального провадження № 0000459, що внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 04 травня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківскього районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій в рамках кримінального провадження № 0000459, що внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 04 травня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що ОСОБА_5 оскаржує ненадання матеріалів на ознайомлення в порядку, визначеному ст. 221 КПК України, тобто фактично, бездіяльність прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, конкретний строк здійснення яких у КПК не встановлено, а значить і бездіяльність, що не може бути оскаржена в порядку, визначеному ч. 1 ст. 303 КПК України, а тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що слідчий суддя не дотримався основоположних принципів кримінального процесуального законодавства, ухвалив судове рішення, яке є незаконним, необґрунтованим, а виснови суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вважає, що слідчий суддя перекрутив викладені ним у скарзі факти, не прийняв до уваги його доводи, які повністю обґрунтовують правомірність його звернення за захистом порушених прав.

Зокрема, ОСОБА_5 зазначає, що прокуратурою м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000459, за його заявою, та у даному провадженні, він є фактично потерпілим, а тому звернувся до прокурора з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Натомість, всупереч положення КПК України, подане клопотання, яке зареєстроване за вх. №533, розглянуто не було, відповідей та доступу до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 не отримав, а тому звернувся до слідчого судді за захистом порушених прав.

Тому, отримавши скаргу, слідчий суддя, як вважає апелянт, повинен був дослідити його скаргу, підстави для її подання, та прийняти законне і обґрунтоване рішення, а не безпідставно відмовляти у відкритті провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, які підлягають оскарженню під час досудового слідства, є вичерпним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України допускається оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З матеріалів судового провадження убачається, що ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність прокурора, в якій просив виправити суд порушені права ОСОБА_5 , гарантовані ст. 6 Конвенції про захист прав людини, та зобов`язати уповноважену особу виконати вимоги, передбачені Конвенцією з прав людини і КПК України, та надати для ознайомлення матеріали досудового розслідування.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя в ухвалі зазначив про те, що скаржник, оскаржує ненадання матеріалів на ознайомлення в порядку, визначеному ст. 221 КПК України, тобто фактично, бездіяльність прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, конкретний строк здійснення яких у КПК не встановлено, а тому не підлягає оскарженню в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

Статтею 221 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, має надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню, проте вказаною статтею не визначено строк для виконання такої дії.

Отже, нормами чинного кримінального процесуального закону, якими передбачено надання на ознайомлення матеріалів досудового розслідування та доступ до матеріалів досудового розслідування після завершення досудового розслідування не встановлені строки для виконання таких дій, отже, бездіяльність прокурора, яка полягає у ненаданні на ознайомлення матеріалів досудового розслідування чи не наданні доступу до матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржена на підставі ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таким чином, висновок, викладений в ухвалі слідчого судді щодо підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 відповідає фактичним обставинам провадження та ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону - ч. 1 ст. 303 КПК України.

Оскільки у скарзі до суду ОСОБА_5 оскаржував бездіяльність прокурора, яка полягає у ненаданні на ознайомлення матеріалів кримінального провадження, і така бездіяльність відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України не може бути оскаржена до суду, то слідчий суддя, керуючись вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України, обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 .

Доводи апеляції з посиланням на вимоги ст. 6 Конвенції та практику ЄСПЛ щодо права на справедливий судовий розгляд є неспроможними.

Так, ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною першою статті 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність, зокрема, слідчого, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Бездіяльність прокурора, яка полягає у ненаданні на ознайомлення матеріалів досудового розслідування чи не наданні доступу до матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування, проте ч. 2 ст. 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які не розглядаються під час досудового розслідування, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже, нормами чинного кримінального процесуального закону передбачено оскарження практично усіх рішень, дій чи бездіяльності слідчого, проте таке оскарження передбачено на різних стадіях досудового розслідування чи розгляду кримінального провадження в суді.

З вищенаведених мотивів колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про порушення права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав та свобод людини і громадянина, оскільки скарги на дії чи бездіяльність слідчого, які не були розглянуті під час досудового розслідування можуть бути розглянутими під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Отже, колегія суддів, погоджуючись з рішенням слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , вважає, що підстав для скасування ухвали слідчого судді Шевченківскього районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Шевченківскього районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій в рамках кримінального провадження № 0000459, що внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 04 травня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 761/42315/24

Провадження №11-сс/824/513/2025

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Доповідач ОСОБА_1