Провадження № 1-кс/202/8795/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковського відділу Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 03.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001407, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, який має середню освіту, розлучений, раніше не судимий, має на утриманні малолітнього сина 2012 року народження зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець ЗСУ військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «рядовий», -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 268-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0001407, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 03 листопада 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Нагляд за додержанням законів на досудовому розслідуванні у формі процесуального керівництва забезпечується групою прокурорів Дніпровська спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України рядовий ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правила дорожнього руху), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Так, близько 11 годин 30 хвилин 03 листопада 2024 року, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 1,88% проміле, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем «ГАЗ 2410», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_7 , в світлий час доби рухався по сухому покриттю проїжджій частині вул. Гідності (Сучкова) у м. Самар (Новомосковськ) Дніпропетровської області, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, від вул. Зіни Білої до вул. Спаська.

Як наслідок ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.ст. 9,11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 2.9, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважною до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, допустивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не вибравши безпечної швидкості руху, не урахувавши дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем «ГАЗ 2410», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого в районі будинку № 66 по вул. Гідності (Сучкова) у м. Самар (Новомосковськ) Дніпропетровської області, втратив контроль над керуванням автомобіля «ГАЗ 2410», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїхав за межі проїзної частини праворуч, де допусти наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по пішохідному тротуару в попутному з ним напрямку, після чого продовжив некерований рух, повернувся на проїзну часину вул. Гідності (Сучкова), де в подальшому в некерованому стані виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з мопедом «Honda Dio», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався по вул. Гідності (Сучкова) з боку вул. Спаської в напрямку

вул. Зіни Білої, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди.

В умовах вказаної події, рядовий ОСОБА_5 , керуючи вищезазначеним транспортним засобом мав технічну можливість запобігти настанню даної дорожньо-транспортної пригоди за умови виконання ним вимог п.п. 2.9, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху, згідно яких:

п. 2.9 - Водієві забороняється:

б) керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;

п. 12.1 - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Проте, рядовий ОСОБА_5 , достовірно знаючи вимоги вказаного вище законодавства, яке регламентує Правила дорожнього руху України та маючи можливість належно їх виконувати, діючи із кримінально-протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, допустив їх порушення та вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

З огляду на вказане, порушенням рядовим ОСОБА_5 , вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, знаходилось у прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_9 та травмування потерпілого ОСОБА_8 .

Таким чином, своїми необережними діями, що виразились в порушенні вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, рядовий ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 та спричинило тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8

03 листопада 2024 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001407 з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 286-1 КК України.

03 листопада 2024 року о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та поміщено до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 та 04 листопада 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, українцю, громадянину України, маючому середню освіту, розлученому, раніше не судимому, маючому на утриманні малолітнього сина 2012 року народження зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовцю ЗСУ військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «рядовий», в порядку ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Підозра ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується наступними доказами: протокол огляду місця ДТП від 03.11.2024, протокол огляду місця події (огляд трупу) від 03.11.2024, показання свідка ОСОБА_10 від 03.11.2024, показання свідка ОСОБА_11 від 03.11.2024, висновок судово-медичної експертизи по факту смерті

ОСОБА_9 від 29.11.2024, висновок судової токсикологічної експертизи №16358 від 25.11.2024, висновком транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/104-24/44893-ІТ від 20.11.2024, висновок експертизи технічного стану моторолеру «Honda Dio» № СЕ-19/104-24/44888-ІТ від 18.11.2024, висновок експертизи технічного стану моторолеру «Honda Dio» № СЕ-19/104-24/44884-ІТ від 18.11.2024, висновок експертизи технічного стану автомобіля «ГАЗ 2410», р.н. НОМЕР_2 № СЕ-19/104-24/44877-ІТ від 14.11.2024, висновок експертизи технічного стану автомобіля «ГАЗ 2410», р.н. НОМЕР_2 № СЕ-19/104-24/44881-ІТ від 14.11.2024, оглядом відеозапису з камери відеоспостереження автомийки самообслуговування «Lux» від 07.11.2024, оглядом відеозапису з камери ТЦ «Сад Камня» від 07.11.2024, оглядом відеозапису з камери відеоспостереження «Безпечне місто» КП «Рідне місто» Самарської міської ради від 07.11.2024, висновком комплексної судової експертизи матеріалів та засобів відео,- звукозаписів та автотехнічної експертизи № КСЕ-19/121-24/34142 від 12.12.2024, показання потерпілого ОСОБА_8 від 11.12.2024, показання свідка ОСОБА_12 від 11.12.2024 та іншими доказами у своїй сукупності.

05 листопада 2024 року слідчим суддею Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком на 60 (шістдесят) днів до 03 січня 2024 року включно, в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 .

25 грудня 2024 року постановою виконуючого обов`язків керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування продовжено до 04 лютого 2025 року.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у продовжені строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України ризики, передбачені пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слідчим суддею встановлено доведеність прокурором 05 листопада 2024 року не зменшилися.

Про наявність ризику передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що

ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, підозрюваний усвідомлює, що в результаті вчиненого ним злочину, наступили виключно тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого, на даний час завдані збитки не відшкодував, що свідчить про намір підозрюваного у будь-який спосіб уникнути кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні свідчить те, що набувши статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , має право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у зв`язку з чим останньому відомі анкетні дані потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а тому у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, останній матиме змогу вчинити на них тиск з метою надання неправдивих показань та зміни показань на стадії досудового розслідування та судді.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху свідчить те, що ОСОБА_5 , проявляючи злісне порушення правил дорожнього руху в населеному пункті, тим самим створюючи небезпеку оточуючим громадянам, тому враховуючи грубе порушення ПДР України допущене підозрюваним, що призвели до даної ДТП, є реальна можливість скоєння ним аналогічного злочину. Крім того, під важелем понесення відповідальності, ОСОБА_5 , будучи діючим військовослужбовцем, якщо останньому буде обрано інший запобіжний захід, може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що в свою чергу утворить самостійний склад злочину, передбачений ст. 408 КК України (дезертирство).

Таким чином, враховуючи тяжкі наслідки завдані злочином у вигляді смерті потерпілої, вважаю, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не буде достатнім для запобігання вищенаведеним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Строк тримання під вартою відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у кримінальному провадженні №0001407 відносно підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 03 січня 2025 року, а завершити досудове розслідування у вказаний строк не надається можливим, оскільки необхідно провести інші слідчі дії, які є необхідними під час проведення досудового розслідування, а саме: отримати висновок судово-медичної експертизи по факту спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , яка призначена 11.12.2024; провести зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 слідчий експеримент; провести додаткові заходи спрямовані на встановлення свідків ДТП, призначити судово-автотехнічну експертизу по дослідженню обставин і механізму ДТП, провести інші слідчі дії, які будуть визнані як необхідні під час проведення досудового розслідування; надати стороні захисту і потерпілим матеріали кримінального провадження для ознайомлення без обмеження у часі, скласти обвинувальний акт.

Вказані слідчі та процесуальні дії не могли бути здійснені чи завершені раніше у зв`язку зі складністю кримінального провадження, тривалим часом проведення слідчих дій та судових експертиз, тривалим лікуванням потерпілого ОСОБА_8 , тобто з об`єктивних причин. Отримані докази за результатами проведення зазначених слідчих і процесуальних дій можуть бути використані під час судового розгляду.

Враховуючи зазначене, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , дані про його особу, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, слідчий, за погодженням з прокурором, звернулися до слідчого судді з даним клопотанням.

В ході розгляду клопотання слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, які не зменшились. Просили продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків. Просив змінити підозрюваному запобіжний захід на більш м`який.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та підтримав позицію захисника.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 зазначеної статті КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддею встановлено, що слідчими слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001407.

03.11.2024 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: протокол огляду місця ДТП від 03.11.2024, протокол огляду місця події (огляд трупу) від 03.11.2024, показання свідка ОСОБА_10 від 03.11.2024, показання свідка ОСОБА_11 від 03.11.2024, висновок судово-медичної експертизи по факту смерті ОСОБА_9 від 29.11.2024, висновок судової токсикологічної експертизи №16358 від 25.11.2024, висновком транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/104-24/44893-ІТ від 20.11.2024, висновок експертизи технічного стану моторолеру «Honda Dio» № СЕ-19/104-24/44888-ІТ від 18.11.2024, висновок експертизи технічного стану моторолеру «Honda Dio» № СЕ-19/104-24/44884-ІТ від 18.11.2024, висновок експертизи технічного стану автомобіля «ГАЗ 2410», р.н. НОМЕР_2 № СЕ-19/104-24/44877-ІТ від 14.11.2024, висновок експертизи технічного стану автомобіля «ГАЗ 2410», р.н. НОМЕР_2 № СЕ-19/104-24/44881-ІТ від 14.11.2024, оглядом відеозапису з камери відеоспостереження автомийки самообслуговування «Lux» від 07.11.2024, оглядом відеозапису з камери ТЦ «Сад Камня» від 07.11.2024, оглядом відеозапису з камери відеоспостереження «Безпечне місто» КП «Рідне місто» Самарської міської ради від 07.11.2024, висновком комплексної судової експертизи матеріалів та засобів відео,- звукозаписів та автотехнічної експертизи № КСЕ-19/121-24/34142 від 12.12.2024, показання потерпілого ОСОБА_8 від 11.12.2024, показання свідка ОСОБА_12 від 11.12.2024 та іншими доказами у своїй сукупності.

05 листопада 2024 року слідчим суддею Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком на 60 (шістдесят) днів до 03 січня 2024 року включно, в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 .

25 грудня 2024 року постановою виконуючого обов`язків керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування продовжено до 04 лютого 2025 року.

Таким чином, при вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що у встановленому законом порядку строк досудового слідства подовжено, що свідчить про необхідність проведення подальших слідчих дій.

Необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється необхідністю уникнення ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення, або продовжити дане кримінальне правопорушення.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 177 КПК України, в саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких кримінальних злочинів, в зв`язку з чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, підтверджується тим, що підозрюваний може шляхом вмовлянь чи погроз, чинити тиск на свідків, з метою зміни ними своїх показів у суді.

Також, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху свідчить те, що ОСОБА_5 , проявляючи злісне порушення правил дорожнього руху в населеному пункті, тим самим створюючи небезпеку оточуючим громадянам, тому враховуючи грубе порушення ПДР України допущене підозрюваним, що призвели до даної ДТП, є реальна можливість скоєння ним аналогічного злочину. Крім того, під важелем понесення відповідальності, ОСОБА_5 , будучи діючим військовослужбовцем, якщо останньому буде обрано інший запобіжний захід, може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що в свою чергу утворить самостійний склад злочину, передбачений ст. 408 КК України (дезертирство).

Вказані ризики на даний час не зменшилися.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що обставини з часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшилися, а також приймаючи до уваги, що слідчим та прокурором належним чином обґрунтовано обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також доведено, що інший більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому суд вважає за необхідне продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, враховуючи, що підозрюваний є військовослужбовцем та проходить військову службу, слідчий суддя вважає за необхідне визначити для ОСОБА_5 місцем тримання під вартою гаупвахту ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Приймаючи до уваги зазначене, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи, що він, підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, зважаючи на відомості про ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави підозрюваному.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 37 (тридцять сім) днів, по 04.02.2025 року включно, без визначення розміру застави, з утриманням на гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвала слідчого судді діє по 04.02.2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1