Справа № 451/210/25
Провадження № 1-кп/451/65/25
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

10 квітня 2025 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000144 від 15.12.2024, відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121 КК України та частиною 1 статті 125 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ;

потерпілої ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_6 ;

захисника ОСОБА_7 ;

встановив:

у провадженні Радехівського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000144 від 15.12.2024, відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121 КК України та частиною 1 статті 125 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 . Прокурор просив задовольнити клопотання та вказав на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам. Зокрема, необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на неповнолітнього потерпілого та свідків. Беручи до уваги ризики, тяжкість та обставини злочину, вважає, що застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечать виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 заперечив щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить суд застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт. Вказав на відсутність наміру щодо переховування від органів досудового розслідування та суду чи впливу на свідків, оскільки такі уже допитані в ході досудового розслідування. Також зазначив, що обвинувачений хоча і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , яка у судовому засіданні підтвердила вказані обставини.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав клопотання захисника.

Потерпіла ОСОБА_5 просить суд застосувати обвинуваченому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Розглянувши клопотання, заслухавши прокурора, потерпілу, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 перебуває під вартою з 15.12.2024 року.

Вирок у відношенні останнього не ухвалено, триває судовий розгляд.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121 КК України та частиною 1 статті 125 КК України.

Злочин в якому обвинувачується ОСОБА_10 відноситься до категорії особливо тяжких.

Однак, у матеріалах справи відсутні відомості про його ухилення від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, він не перешкоджав встановленню істини у справі, яка розслідувалась.

Суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

При вирішенні питання щодо зміни чи обрання дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а також враховує наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров`я, відсутність судимості.

З урахуванням того, що відсутні дані про те, що обвинувачений може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.

Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

З урахуванням викладеного суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є доцільним з тих підстав, що на теперішній час заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ст. 177 КПК України, зменшилися та не виправдовує тримання особи під вартою.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку. Однак, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений у разі зміни запобіжного заходу, зможе вплинути на потерпілого чи свідків, чи ухилитись від суду.

За таких обставин, суд, з урахуванням ризику впливу на потерпілих, приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому із триманням під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою - домашній арешт.

Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Тому, обвинуваченому, слід змінити запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; здати на зберігання свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; не залишати місце постійного проживання цілодобово; утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілими, свідками.

Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне змінити раніше обраний у відношенні обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці.

Керуючись ст.ст.131, 132, 154, 155, 156, 158, 177,178, 183 206,331,372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_10 обраний відносно нього запобіжний захід - тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на два місяці до 09 червня 2025 року (включно).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово без дозволу суду.

4) утримуватися від спілкування (будь-яким чином, в тому числі за допомогою телефонних та електронних засобів зв`язку) з потерпілими та свідками, окрім спілкування з визначеними особами виключно під час судового розгляду;

Попередити обвинуваченого ОСОБА_10 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

ОСОБА_10 звільнити з під варти негайно.

Вважати ОСОБА_10 таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалу в частині заміни відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити на виконання Відділення поліції № 1 Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, який зобов`язаний поставити на облік ОСОБА_10 , про що повідомити суд.

Працівникам Відділення поліції № 1 Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області з метою здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_10 , стосовно якого обраний запобіжний захід - домашній арешт надається право з`являтися в житло обвинуваченого ОСОБА_10 , розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та вимагати надання усних та письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити начальнику Львівської установи виконання покарань (№19) УДПС України у Львівській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_11