Справа № 299/8061/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/42/25 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.01.2025.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РУП ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжено цей строк до 23.02.2025 включно, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верця Виноградівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000726, відомості про яке 23.11.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання вбачається, що СВ ВП № 1 Берегівського РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 23.11.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000726 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.11.2024 приблизно о 00 год 30 хв ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, знаходячись в середині приміщення будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх кримінальну караність, передбачаючи наслідки у вигляді настання смерті людини, та бажаючи настання саме таких наслідків, з метою позбавлення життя, спричинив численні удари кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_9 , що призвело до смерті останнього.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 15 років, у зв`язку з чим наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового

-2-

розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також клопотання мотивоване тим, що завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні до строку закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо внаслідок необхідності проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення, та вчинення дій, пов`язаних із закінченням досудового розслідування, передбачених ст. 290 КПК України. З урахуванням наведеного слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, а тому є підстави вважати, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання та продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися і їх наявність стороною захисту не спростовано, як і те, що інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. При цьому слідчий суддя врахував, що відомостей про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах тримання під вартою стороною захисту не надано. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, а саме до 23.02.2025 включно.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 20.01.2025 скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. В обґрунтування апеляційної скарги захисник указує на те, що кваліфікація дій підозрюваного ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України є неправильною, оскільки на його думку, в діях останнього вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Посилається на те, що органом досудового розслідування не доведено, що інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні або мінімальні. Крім того зазначає, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки та на утриманні непрацездатних батьків, співмешканки та її двох неповнолітніх дітей, а також двох дітей від попереднього шлюбу. Разом з тим, звертає увагу на те, що ОСОБА_6 безпідставно не визначено розмір застави.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін. При цьому, сторона захисту не заявляла клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційної скарги.

Перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

-3-

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 23.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000726 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.

23.11.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 25.11.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 21.01.2025.

Постановою прокурора від 20.01.2025 строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжено до 23.02.2025.

Ухвалою слідчого судді від 20.01.2025 строк тримання ОСОБА_6 під вартою продовжено до 23.02.2025 включно.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

-4-

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді від 23.11.2024, якою щодо підозрюваного ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не відпали та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 23.02.2025 включно, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та не суперечить вимогам ст. 199 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з

-5-

статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Колегія суддів уважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує підозрюваного в разі доведення його винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірив та надав оцінку тим обставинам, з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що кваліфікація дій підозрюваного ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України є неправильною, оскільки в діях останнього вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, апеляційний суд визнає неспроможними і такими, що не впливають на висновки слідчого судді про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

-6-

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки іншим чином, однак, обставини, за яких ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні або мінімальні, а органом досудового розслідування не доведено, що інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі не знаходять свого підтвердження.

Із цих підстав, такими, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою та не дають підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки та на утриманні непрацездатних батьків, співмешканки та її двох неповнолітніх дітей, а також двох дітей від попереднього шлюбу

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 у цій частині безпідставними і такі відхиляє.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя врахував положення ч. 4 ст. 183 КПК України та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, у яких підозрюється ОСОБА_6 , пов`язані із застосуванням насильства та спричинили загибель людини.

Тому, безпідставними апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 безпідставно не визначено розмір застави.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що стороною захисту не надано жодних доказів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного в умовах ізоляції від суспільства.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під ватою задоволенню не підлягають.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що стороною захисту не наведено обставин та не надано таких доказів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді.

-7-

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.01.2025 щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді