Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2412/24
Провадження № 1-кп/935/237/24
ВИРОК

Іменем України

08 квітня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000348 від 14.07.2024 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишів Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який не працює, утриманців не має, особою з обмеженими можливостями та депутатом не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

14.07.2024 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 прийшов до місця проживання свого товарища ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходились ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . У подальшому ОСОБА_4 спільно з вказаними особами, знаходячись у спальній кімнаті даної квартири, вживали спиртні напої. Близько 18 год. 00 хв. 14.07.2024 між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які перебували у кімнаті спальні та вживали спиртні напої, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник протиправний умисел , спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_4 схопив розкладний ніж, який лежав на поверхні вказаного ліжка та тримаючи його у правій руні, підвівся з ліжка та стоячи навпроти ОСОБА_10 , який також підвівся з ліжка, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, наніс останньому гри удари ножем в область грудної клітини зліва та черевної стінки зліва, заподіявши: колото-різану рану по передній поверхні живота зліва на рівні 8-9-го ребра, раньовий канал якої проникає в черевну порожнину з ушкодженням поперечно-ободової нисхідної ободової та тонкої кишок, поверхневим ушкодженням селезінки; колото-різані рани в ділянці 6-го, 8-го та 10- го міжребер`я зліва із розвитком малого лівобічного гідропневмотораксу (наявність рідини та повітря в плевральні порожнині), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Однак, ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з тим, що його злочинні дії були припинені ОСОБА_6 .

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину не визнав, показав, що не мав умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_9 , якого знав давно і був з ним у нормальних відносинах. У липні 2024 року знаходився у квартирі ОСОБА_6 , де перебували ще троє людей, серед яких була одна жінка. Вживали алкогольні напої, він випив 50 гр самогону. ОСОБА_9 спровокував його, ображав. Він просив його заспокоїтись, але останній продовжував його ображати. Він розлютився, наніс потерпілому три удари ножем, який взяв із собою з кухні, у ліву ділянку тіла. Потім його вдарив ОСОБА_11 у ногу, чому не знає. Вважає, що поступив неправильно, проте, не розумів, що робить. Після усіх подій до потерпілого не звертався, здоров`ям останнього не цікавився.

Захисник ОСОБА_5 просить суд виправдати обвинуваченого, вважає, що дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані не вірно .

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що 14.07.2024 зайшов до ОСОБА_6 додому. Там же знаходився ОСОБА_12 із дружиною. Купили горілки, яку вживали вчотирьох. Пізніше прийшов обвинувачений. ОСОБА_13 , ОСОБА_14 з дружиною сиділи на одному дивані, а він на іншому. Вони з обвинуваченим сперечались, а коли він піднявся з дивану, обвинувачений вдарив його ножем три рази. Обвинуваченого відштовхнув ОСОБА_15 та разом з ОСОБА_16 витягнули його у коридор. Оскільки йому становилось все гірше, викликали ЕМД. Прокинувся вже у реанімації. Обвинуваченого раніше знав, були у нормальних відносинах. Обвинувачений не погрожував йому, і він ножа перед ударом не бачив. ОСОБА_4 раптово встав з дивану і почав наносити йому удари. У цей час ОСОБА_15 почав лаятись на обвинуваченого. Родичі ОСОБА_4 підходили до нього з пропозицією відшкодувати шкоду, але він відмовився від допомоги. Вважає, що обвинувачений хворий психічно і він не хотів спричинити йому тілесні ушкодження, просить покарати на розсуд суду. Також повідомив, що конфлікт розпочав він, але чому не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що ОСОБА_9 , ОСОБА_4 перебували у нього вдома, усі вживали спиртні напої. ОСОБА_9 звинуватив ОСОБА_4 у крадіжці. Обвинувачений схопив ножа та вдарив ним потерпілого у ліву частину тіла. Тоді він почав бити ОСОБА_4 та витягнув його з квартири. Що це був за ніж не знає.

Під час судового розгляду не було допитано свідка ОСОБА_7 , яка, як убачається з відповіді Коростишівського відділу ДРАЦС у Житомирського районі від 11.02.2025 №87/29.3-61, наданої на запит прокурора, померла.

Крім того, під час судового розгляду прокурор відмовився від допиту свідків обвинувачення: ОСОБА_8 , який проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 (лист ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.02.2025 №19/122/319) та ОСОБА_17 , і така відмова прийнята судом.

Судом досліджені, у відповідності до положень ст.358 КПК України, письмові докази :

-витяг з ЄРДР від 14.07.2024, відповідно до якого відкрито кримінальне провадження №0000348 стосовно ОСОБА_4 за фактом вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України щодо ОСОБА_9 ;

-рапорт інспектора чергового ВП №2 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області від 15.07.2024, відповідно до якого надійшло повідомлення 14.07.2024 о 18.43 год. на лінію 102 , а також фельдшера ЕМД , про те, що завдано ножове поранення чоловіку ;

-протокол огляду місця події від 14.07.2024 з фототаблицею, який проводився за адресою АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено простирадло із слідами бурого кольору та два ножі;

-протокол огляду місця події від 14.07.2024 з фототаблицею, який проводився за адресою вул.Героїв Небесної Сотні,58 м.Коростишів у приміщення Коростишівської ЦРЛ, під час якого вилучено джинсові штани зі слідами бурого кольору;

-протокол проведення слідчого експерименту від 23.07.2024 із відеозаписом до нього, який було проведено за участю потерпілого ОСОБА_9 , під час якого останній розповів за яких обставин отримав ножове поранення;

-медична довідка №6647/6614 від 14.07.2024, видана лікарем Коростишівської ЦРЛ, відповідно до якої о 19.15 год. 14.07.2024 з проникаючим ножовим пораненням госпіталізовано ОСОБА_9 ;

-медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_9 №6614;

-висновок експерта №1079 від 15.07.2024, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлено непроникаючу колото-різану рану грудної клітки у ділянці 8-го міжребер`я ліворуч; проникаючі колото-різані рани грудної клітки у ділянці 6-го ребра та черевної стінки з ушкодженнями селезінки, тонкого та товстого кишечнику, що ускладнились гемоперитонеумом (наявність крові у черевній порожнині), які утворились від дії предметів, що мають колючо-ріжучи властивості, яким міг бути клинок ножа, не виключено у термін та за обставин, зазначених у медичних документах та в описовій частині постанови про призначення судово-медичної експертизи та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;

-висновок експерта №1291 від 13.08.2024, відповідно до якого у ОСОБА_9 , який знаходився на стаціонарному лікуванні з 14.07.2024 по 20.07.2024 у КНП «Коростишівська ЦРЛ» було виявлено колото-різану рану по передній поверхні живота зліва на рівні 8-9-го ребер, раньовий канал якої проникає в черевну порожнину з ушкодженням поперечно-ободової нисхідної ободової та тонкої кишок, поверхневим ушкодженням селезінки; колото-різані рани у ділянці 6-го, 8-го та 10-го міжребер`я зліва із розвитком малого лівобічного гідро пневмотораксу (наявність рідини та повітря в плевральній порожнині). Зазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_9 утворились від дії гострого предмету і травмуючим механізмом їх утворення була сукупна колючо-ріжуча дія такого предмету 14.07.2024, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення;

-висновок експерта №1358 від 20.08.2024, відповідно до якого враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , а саме: колото-різаної рани по передній поверхні живота зліва на рівні 8-9-го ребер, колото-різаної рани у ділянці 6-го, 8-го, 10-го міжребер`я зліва, дані протоколу проведення слідчого експерименту за його участю можна вважати, що тілесні ушкодження у потерпілого були спричиненні за обставин, зазначених ним під час проведення слідчого експерименту;

-висновок експерта №994 від 23.07.2024, відповідно до якого кров ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО;

-висновок експерта №996 від 23.07.2024, відповідно до якого у вирізках з джинсових штанів , що належать ОСОБА_18 , об.№1,2, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об.№1,2 виявлено антиген Н. Походження даного антигену у зазначених об`єктах можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властивий антиген Н у межах системи АВО, що не виключає походження крові від самого потерпілого ОСОБА_9 , як носія антигену Н;

-висновок експерта №995 від 23.07.2024, відповідно до якого у вирізках з простирадла, що належать ОСОБА_18 , об.№1,2, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об.№1,2 виявлено антиген Н. Походження даного антигену у зазначених об`єктах можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властивий антиген Н у межах системи АВО, що не виключає походження крові від самого потерпілого ОСОБА_9 , як носія антигену Н;

-протокол проведення слідчого експерименту від 19.08.2024, з відеозаписом до нього, який проводився за участю свідка ОСОБА_6 , під час якого останній розказав та показав на місцевості обставини вчинення кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_9 ОСОБА_4 14.07.2024;

-висновок експерта №1357 від 20.08.2024, відповідно до якого враховуючи локалізацію, розташування тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 та дані протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 можна вважати, що за своїм механізмом утворення тілесних ушкоджень у потерпілого, вони не суперечать даним проведеного слідчого експерименту;

-протокол проведення слідчого експерименту від 15.07.2024, з відеозаписом до нього та стенограмою, який проводився за участю свідка ОСОБА_8 , під час якого останній розказав та показав на місцевості обставини вчинення кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_9 ОСОБА_4 14.07.2024;

-висновок експерта №1371 від 21.08.2024 , відповідно до якого враховуючи локалізацію, розташування тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 та дані протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 можна вважати, що за своїм механізмом утворення тілесних ушкоджень у потерпілого, вони не суперечать даним проведеного слідчого експерименту за участю свідка;

-протокол проведення слідчого експерименту від 15.07.2024, з відеозаписом до нього, який проводився за участю ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , які не заперечили щодо невнесення тексту до протоколу;

-протокол проведення слідчого експерименту від 16.08.2024, з відеозаписом до нього, який проводився за участю ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , під час якого ОСОБА_4 розповів та відтворив обставини нанесення ним тілесних ушкоджень ножем ОСОБА_9 14.07.2024;

-висновок експерта №1359 від 20.08.2024, відповідно до якого враховуючи локалізацію, розташування тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 та дані протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 можна вважати, що за своїм механізмом утворення тілесних ушкоджень у потерпілого, вони не суперечать даним проведеного слідчого експерименту;

-повідомлення головного лікаря Коростишівської ЦРЛ №1365 від 05.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря-нарколога, активна залежність з 2015;

-повідомлення головного лікаря Коростишівської ЦРЛ №1263 від 15.07.2024 , відповідно до якого ОСОБА_4 не перебуває на обліку при психіатричному кабінеті;

-акт депутата Коростишівської міської ради №1528 від 16.07.2024, відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо;

-висновок судово-психіатричного експерта №112-2024 від 30.07.2024, відповідно до якого ОСОБА_4 не виявляє клінічних ознак розладу особистості та поведінки внаслідок комбінованого вживання алкоголю та наркотичних речовин , стан компенсації. У момент вчинення злочину, а саме у період з 14.00 год. по 22.00 год. 14.07.2024 і по теперішній час міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 у момент вчинення ним злочину у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності , який би позбавляв його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними не перебував. ОСОБА_4 не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до положень ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, та кладе їх в основу обвинувального вироку.

Відповідно до ч.3 ст.15 КК України, замах на вчинення кримінального правопорушення є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Згідно ч.1 ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Як убачається з роз`яснень, що містяться у п.4 ППВСУ від 07.02.2003 №2 «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи», замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом.

Відповідно до ч.1 ст.115 КК умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у обвинуваченого умислу на вбивство, суд повинен виходити з сукупності всіх обставин справи і брати до уваги ті з них, які можуть свідчити про бажання чи свідоме допущення винним смерті потерпілого. При цьому, перш за все, потрібно враховувати спосіб, знаряддя та засоби вчинення злочину, кількість, характер та локалізацію спричинених тілесних ушкоджень, причини припинення дій з боку винної особи, її взаємовідносини з потерпілим, поведінку обох, яка передувала події злочину. Про умисел на позбавлення життя свідчить умисне нанесення пошкоджень у життєво важливі органи потерпілого.

Судом ретельно дослідив докази, що мали значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу обвинуваченого ОСОБА_4 , виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховував спосіб, знаряддя злочину, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала подіям, їх стосунки.

Під час судового розгляду було встановлено, що обвинувачений та потерпілий знайомі між собою тривалий час. 14 липня 2024 року під час спільного розпивання спиртних напоїв у компанії з п`ятьох осіб, між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, який розпочав потерпілий, звинувативши обвинуваченого у крадіжці.

Під час цього конфлікту, коли потерпілий піднявся з місця, де сидів, ОСОБА_4 , раптово завдав потерпілому три удари ножем у виключно життєво важливі органи, а саме: колото-різану рану по передній поверхні живота зліва на рівні 8-9-го ребер, з проникненням у черевну порожнину та ушкодженням поперечно-ободової, нисхідної ободової та тонкої кишок, поверхневим ушкодженням селезінки; колото-різані рани у ділянці 6-го, 8-го та 10-го міжребер`я зліва із розвитком малого лівобічного гідропневмотораксу, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення.

У своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що ніж приніс із собою з кухні.

Злочинні дії обвинуваченого фактично були припинені свідком цього конфлікту ОСОБА_19 , який почав кричати на обвинуваченого, вдарив його у ногу, таким чином відштовхнувши його від потерпілого, та надалі відтягнув ОСОБА_4 у коридор.

Таким чином, можна вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, а саме зустрівши супротив свідка ОСОБА_6 , не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення, тобто вбивства потерпілого ОСОБА_9 , до кінця, а вибір знаряддя злочину, заподіяння тілесних ушкоджень у ділянку життєво важливих органів та загалом поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 вказують на те, що останній діяв з умислом на позбавлення життя потерпілого.

Сам обвинувачений визнає факт завдання ним тілесних ушкоджень потерпілому, проте, заперечує наявність умислу на вбивство, однак, враховуючи зазначене раніше, суд вважає таку позицію обвинуваченого способом захисту, спрямованим на уникнення від кримінальної відповідальності, яка встановлена санкцією ч.1 ст.115 КК України.

Також, з матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря нарколога внаслідок вживання опіоїдів, є активно залежним. А попри це, ОСОБА_4 у момент вчинення ним злочину у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, не перебував, і по теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Враховуючи зазначене, суд дійшов обгрунтованого висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115КК України доведена «поза розумним сумнівом», докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого, є належними та допустимими, отриманими у межах закону.

Згідно положень ст.3 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. У відповідності до положень ст.6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст.2 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод, право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст.3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст.27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, утриманців не має, раніше не судимий, та виходячи з принципу, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, внаслідок чого обирає йому міру покарання в межах санкцій ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити незмінним.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту затримання 14.07.2024, у розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8(вісім) років .

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили вважати продовженим.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 14.07.2024, зарахувавши в строк відбування покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт накладений на простирадло рожевого кольору, ножі, джинсові штани синього кольору 28 розміру марки «DIVIDED», чоловічу футболку, чоловічі шорти, взуття - кросівки «Classica», мобільний телефон «Samsung», імеі: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора: НОМЕР_3 , скасувати та повернути їх власникам .

Арешт накладений на зразки букального епітелію на 2 ватних аплікаторах, зрізи нігтьової пластини з правої руки, зрізи нігтьової пластини з лівої руки, ватний аплікатор із змивами з долоні правої руки, ватний аплікатор із змивами з долоні лівої руки, які було відібрано для експертизи у ОСОБА_4 скасувати та знищити.

Речові докази : DVD-диски з відеозаписами із проведенням слідчих дій під час досудового розслідування, які знаходяться у матеріалах судового провадження, залишити там же, а медичну карту стаціонарного хворого №6614 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повернути до Коростишівської ЦРЛ.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1