Справа № 346/6677/24
Провадження № 1-кп/346/765/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, кримінальне провадження №0000304 від 21.11.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Заболотів, Снятинського району, Івано-Франківської області, із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, на утриманні нікого не має, депутатом не обирався, судимого Коломийським міськрайонним судом 20.10.2023р. за ч. 2 ст. 185, ст.69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.; ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 18.12.2023р. вирок Коломийського міськрайонного суду від 20.10.2023 р. в частині покарання змінено та призначено покарання за ст. 185 ч. 2, ст.69, ст. 70 ч. 4 КК України у виді штрафу, у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., зараховано у відбуте покарання сплачений штраф за вироком Коломийського міськрайонного суду від 1.11.2022 р., залишивши до сплати 6800 грн штрафу; ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 19.09.2024р. замінено несплачену суму штрафу у розмірі 6 800 гривень, призначеного ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 18.12.2023 р., на покарання у виді двісті сорок годин громадських робіт, покарання не відбув, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 умисно завдав удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.

13.10.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 призваний на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України та направлений для її проходження до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2022 №177 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини і на всі види забезпечення даної військової частини та призначено на посаду номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу вказаної військової частини.

Проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил у країни, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов?язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, солдат ОСОБА_3 , у порушення вимог вказаних нормативних актів, вчинив кримінальне правопорущення за наступних обставин.

Так, 31.10.2024 близько 08 год. 10 хв, солдат ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Коломия по вул. Бандери неподалік Коломийського ФСК «Локомотив», на грунті довготривалих неприязних відносин, вчинив словесний конфлікт із своєю знайомою потерпілою ОСОБА_4 .

В цей час у солдата ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заподіяння потерпілій ОСОБА_4 фізичного болю.

Після чого, 31.10.2024 близько 08 год. 15 хв., обвинувачений ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заподіяння фізичного болю потерпілій ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік Коломийського ФСК «Локомотив» по вул. Бандери в м. Коломия, Івано-Франківської області, під час з?ясування із останньою особистих неприязних стосунків, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки для здоров?я потерпілої та бажаючи їх настання, наніс останній один удар долонею правої руки в ділянку обличчя, а саме в ділянку ротової порожнини, від чого потерпіла ОСОБА_4 втратила рівновагу та впала до землі.

Своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_4 фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до положень ч.2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до ч.1 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Як вбачається з долученої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 від 16.12..2024 р. складеної в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_4 в свою чергу також склала письмову заяву, яка додана до обвинувального акта, в якій висловила згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодилась на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за її відсутності.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №№0000304 від 21.11.2024 р. та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості (мкп а.с. 89-90).

Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 126 КК України.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 126 КК України як умисне завданя удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому - рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, його матеріальне становище, щире каяття, що на облікуу наркологічномута психоневрологічномукабінетах КНП "Снятинська багатопрофільна лікарня" Снятинської міської ради консультативно-поліклінічного відділення не перебуває, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.126 КК України у виді штрафу.

Крім того встановлено, що обвинуваченого ОСОБА_3 засуджено вироком Коломийського міськрайонного суду від 20.10.2023р. за ч. 2 ст. 185, ст.69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн., якого ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 18.12.2023р. в частині покарання змінено та призначено покарання за ст. 185 ч. 2, ст.69, ст. 70 ч. 4 КК України у виді штрафу, у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., зараховано у відбуте покарання сплачений штраф за вироком Коломийського міськрайонного суду від 1.11.2022 р., залишивши до сплати 6800 грн штрафу, якого ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 19.09.2024р. замінено на покарання у виді двісті сорок годин громадських робіт, якого не відбув, то відповідно до вимог ст. 71 ч.1 КК України суд вважає за необхідне повністю приєднати невідбуте обвинуваченим ОСОБА_3 покарання у виді двісті сорок годин громадських робіт так як обвинувачений вчинив кримінальний проступок в період відбування покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду від 20.10.2023р., зміненого ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 18.12.2023р. в частині покарання - у виді штрафу, у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. із зарахуванням у відбуте покарання сплачений штраф за вироком Коломийського міськрайонного суду від 1.11.2022 р., залишивши до сплати 6800 грн штрафу, заміненого ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 19.09.2024р. на покарання у виді двісті сорок годин громадських робіт, та остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у виді: штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1