Справа № 545/5522/24
Провадження № 1-в/545/26/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Супрунівка Полтавського району та області та проживаючого до засудження АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

засудженого: 06.05.2021 року Київським районним судом м. Полтава за ст. 15 ч.2, 115 ч.2 п.п. 6,12, 69, 96 КК України до 7 років позбавлення волі з наданням амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання,-

встановив:

Начальник державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з поданням про звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений та представник адміністрації подання підтримали, просили його задовольнити розглянувши за їх відсутності про що надали відповідні заяви.

Прокурор заперечував проти задоволення подання вказавши, що засуджений не досяг належного ступеня виправлення.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, врахувавши думку учасників процесу, суд проходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 107 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким", рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений 06.05.2021 року Київським районним судом м. Полтава за ст. 15 ч.2, 115 ч.2 п.п. 6,12, 69, 96 КК України до 7 років позбавлення волі з наданням амбулатурної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Початок строку покарання: 22.03.2020 року, кінець строку покарання: 22.03.2027 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.03.2020 року.

З 23.03.2020 року відбував покарання в державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

З 15.12.2021 року відбуває покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№16)». Працевлаштований різноробочим житлової зони. За час відбування покарання в установі характеризується позитивно, дотримується вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня установи. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці має 9 заохочень, стягнень не мав. Вину у скоєному злочині визнав повністю, також даний факт підтверджується матеріалами особової справи. Вину бере на себе та усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи, шкодує, що скоїв даний злочин та в подальшому не хоче більше опинятися в місцях позбавлення волі. Дотримується вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. У колективі засуджених намагається будувати взаємовідносини із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. На заходи виховного впливу реагує та робить для себе правильні висновки. Не допускає порушень установленого порядку відбування покарання. Перебуває на профілактичних обліках у психолога як особа схильна до самогубства та членоушкодження. Наказ №281/АГ-23 від 10.08.2023 року. Має бажання змінити своє життя на краще, бере активну участь у виконанні заходів індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим та інших виховних заходах, що проводяться в установі. Приймає активну участь у реалізації програм диференційного виховного впливу на засуджених: «Подолання алкогольної залежності», «Подолання наркотичної залежності», «Правова освіта», заплановані заходи відвідує. Залучений до проходження модулів «Як ефективно спілкуватись», «Цілепокладання та позитивна життєва перспектива». Бере участь у роботі фізкультурно-спортивної секції самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну ініціативу в її роботі. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує вірно та робить для себе належні висновки. Має позитивні плани на майбутнє, хоче звільнитись умовно-достроково, влаштуватись на роботу, створити власну родину вести правослухняний спосіб життя.Утримує в чистоті та порядку спальне місце і при ліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд, дотримується вимог санітарії та гігієни. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.

Виконавчий лист на адресу установи не надходив.

Начальником відділення СПС та психологом установи даний засуджений характеризується з позитивної сторони, як особа яка відбула більше 1/2 строку покарання, і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від покарання суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів особової справи, протягом строку відбуття покарання до засудженого застосоване дев`ять заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КПК України та Правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці, жодного стягнення застосовано не було. Разом з тим, ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вести за таких обставин мову про те , що своїм ставленням до праці засуджений довів своє виправлення не можна, оскільки має місце нестабільне ставлення засудженого до праці.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" , суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_4 хоча за час відбуття покарання має 9 заохочень та своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці є особою яка стає на шлях виправлення, однак суд враховує і те, що ОСОБА_4 засуджений за тяжкий злочин вчинений групою осіб щодо умисного позбавлення життя малолітньої особи, злочин вчинив будучи неповнолітньою особою, згідно характеристики є особою схильною до самогубства та членоушкодження.

З наведеного убачається, що на даний час засуджений не досяг необхідного ступеня виправлення та не довів своє виправлення та відновлення в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а отже подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 107 КК України, ст. 537 КПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити в задоволенні подання начальника державної установи «Божковської виправної колонії (№16)» про умовно-дострокове звільнення відносно ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1