16.04.25 Справа №469/754/22
1-кп/469/107/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

обвинувачених (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_5 ,

- ОСОБА_6 ,

захисників (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_7 ,

- ОСОБА_8 ,

- ОСОБА_9 ,

- ОСОБА_10 ,

представника потерпілого

ТОВ «ЛІТО-ВАРЕ» - ОСОБА_11

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Березанка кримінальне провадження №0000052 від 20.05.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Барош Бучацького району Тернопільської області, громадянина України, офіційно не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.27 ч.3 ст.206 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Криве Озеро Миколаївської області, громадянина України, освіта вища, раніше не судимого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2, ч.5 ст.27, ч.3 ст.206 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Малин Житомирської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, працюючого охоронцем у ТОВ «ВІАБ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.206 КК України,

в с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До Березанського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000052 від 20.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.3 ст.206 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2, ч.5 ст. 27, ч.3 ст.206 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.206 КК України.

У підготовче судового засідання захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 заявила клопотання про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000052 від 20.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.3 ст.206 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2, ч.5 ст. 27, ч.3 ст.206 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.206 КК України, прокурору.

В обґрунтування заявленого клопотання захисник ОСОБА_9 зазначила, що у вказаному кримінальному провадженні прокурором не було вручено обвинувальний акт обвинуваченому ОСОБА_6 , його захисникам адвокату ОСОБА_10 , адвокату ОСОБА_9 всупереч вимогам ч.1 ст.293 КПК України, і матеріали кримінального провадження не містять розписки підозрюваного ОСОБА_6 про отримання копії обвинувального акта всупереч вимогам п.3 ч.4 ст.291 КПК України, чи будь-якого іншого доказу на підтвердження вручення прокурором обвинувального акта обвинуваченому ОСОБА_6 та його захисникам.

У зв`язку з цим, адвокатом ОСОБА_9 було заявлено про неможливість призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта та заявлено клопотання про повернення обвинуваченого акту прокурору.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 29.01.2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта прокурору.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта прокурору суд посилався не те, що відсутність розписки обвинуваченого ОСОБА_6 про отримання обвинувального акта з додатками до нього не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки відповідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові від 26 червня 2018 року справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17, вказаний факт не є недоліком, який перешкоджає суду призначити судовий розгляд, оскільки може бути усунутим у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що невручення стороні захисту обвинувального акту не є підставою для повернення обвинувального акту прокурора, але є тим недоліком, який може бути усунутим у підготовчому судовому засіданні.

Оскільки єдиним способом усунення такого недоліку, виходячи з вимог ч.1 ст.293 КПК України, ст.22 КПК України, правового висновку ВС, викладеного у постанові від 18.06.2024 року по справі № 183/1682/22 (провадження № 51- 1428км24), судової практики ЄСПЛ, наведеної у рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року №23969/94, є вручення прокурором обвинувального акта обвинуваченому ОСОБА_6 та його захисникам у підготовчому судовому засіданні, судом з метою надання прокурору додаткового часу для усунення встановленого недоліку, оголошувалися перерви у судовому засіданні.

До 02.04.2025 року жодним з прокурорів, які входять у групу прокурорів по кримінальному провадженню № 0000052 від 20.05.2021 року, не було вжито жодних дій для вручення обвинувального акта обвинуваченому ОСОБА_6 , його захисникам адвокату ОСОБА_9 , адвокату ОСОБА_10 .

У судовому засіданні 02.04.2025 року прокурор ОСОБА_3 заявив, що він жодних дій по врученню обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_6 , його захисникам вчиняти не буде, так як обвинувальний акт вже був направлений раніше.

З огляду невручення стороною обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_6 , та його захисникам обвинувального акта, захисник ОСОБА_9 вважає, що призначення судового розгляду для розгляду обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000052 від 20.05.2021 року є неможливим.

У зв`язку з цим, оскільки встановлені судом недоліки не були усунуті в підготовчому судовому засіданні, на думку захисника ОСОБА_9 обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Посилаючись на наведені обставини, положення п.1 ч.3 ст.42 КПК України щодо права обвинуваченого знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, положення ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод згідноякої кожний обвинувачений має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього та мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, судову практику ЄСПЛ, висловлену у Рішенні ЄСПЛ у справі «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року, за змістом якого поняття "обвинувачення" може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, захисник ОСОБА_9 просить задовольнити клопотання.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_9 , позицію якої підтримали обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_10 , заявлене клопотання підтримала, посилаючись на обставини, якими воно обгрунтовуються. Просила його задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , клопотання захисника ОСОБА_9 підтримали.

Вважають, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з наявністю не усунутих прокурором недоліків, які унеможливлюють призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Прокурор, проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 заперечив.

Вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не містить недоліків, а тому кримінальне провадження можливо призначити до судового розгляду.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_11 , проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 заперечив, що також підтвердив у наданих суду письмових поясненнях.

Вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам закону, а тому кримінальне провадження можливо призначити до судового розгляду.

Встановлені судом обставини.

Захисник ОСОБА_9 зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_6 , його захисникам адвокату ОСОБА_10 та адвокату ОСОБА_9 всупереч вимогам ч.1 ст.293 КПК України, не було вручено обвинувальний акт, а матеріали кримінального провадження всупереч вимогам п.3 ч.4 ст.291 КПК України не містять розписки підозрюваного ОСОБА_6 про отримання копії обвинувального акта, чи будь-якого іншого доказу на підтвердження його вручення прокурором стороні захисту.

Оскільки вказаний недолік був встановлений судом, однак на час розгляду клопотання не усунутий прокурором, незважаючи на наданий судом строк та відповідне клопотання сторони захисту про направлення на її адресу копії обвинувального акта, кримінальне провадження не може бути призначене судом, оскільки, на думку захисника, в такому випадку, істотно порушується право обвинуваченого ОСОБА_6 на захист.

Ухвалою суду від 29.01.2025 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору відмовлено.

Відмовляючи захиснику у задоволенні вказаного клопотання, яке обґрунтовувалося відсутністю у матеріалах кримінального провадження розписки обвинуваченого ОСОБА_6 про отримання обвинувального акта з додатками до нього, суд, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у Постанові від 26 червня 2018 року справа № 520/8135/15- к, провадження № 51-203 км 17, виходив з того, що вказаний факт не є недоліком, який перешкоджає суду призначити судовий розгляд, оскільки може бути усунутим у підготовчому судовому засіданні.

З метою усунення вказаного недоліку судом було оголошено перерву та запропоновано прокурору повторно надати копію обвинувального акту стороні захисту.

У наступних судових засіданнях було встановлено, що копію обвинувального стороні захисту прокурор не направляв, у зв`язку з чим, сторона захисту у судовому засіданні безпосередньо зверталася до прокурора з усним клопотанням про направлення ним копії обвинувального акту на її адресу та просила суд надати прокурору додатковий строк для виконання вказаної дії.

У судовому засіданні 15.04.2025 року прокурор заявив, що він жодних дій по врученню обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_6 , його захисникам вчиняти не буде, так як обвинувальний акт вже був направлений раніше, і його позиція залишається незмінною.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Згідно положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Таким чином, відповідно до приписів п.3 ч.4 ст.291 КПК України розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акта процесульним законом передбачено у якості обов`язкового додатка до обвинувального акта. Вона є обов`язковою складовою ч.4 ст.291 КПК України.

Жодних винятків із цього правила процесуальний закон не передбачає.

Крім того, ч.1 ст.293 КПК України визначено, що одночасно з переданням обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування заходів медичного або виховного характеру.

Вказана норма є імперативною (лат.jus cogens) та має вказівку категоричного характеру й обов`язкової умови виконання цієї норми, визначаючи конкретного суб`єкта, який має виключне право та обов`язок надання копії обвинувального акту як підозрюваному, так і його захиснику.

Право підозрюваного, обвинуваченого знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують передбачене ч.3 ст.42 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема: а) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

За змістом п.51 Рішення ЄСПЛ у справі «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року (Заява N 26864/03) у офіційному перекладі (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_401#Text) поняття "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (див. "Фоті та інші проти Італії" (Foti and Others v. Italy), серія А N 56, п.53, рішення від 10 грудня 1982 року, та "Озтурк проти Німеччини" (Ozturk v.Germany), серія А N 73, п. 53, рішення від 21 лютого 1984 року).

Ухвалою суду від 29.01.2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору, яке обґрунтовувалося відсутністю у матеріалах кримінального провадження розписки обвинуваченого ОСОБА_6 про отримання обвинувального акта з додатками до нього.

Відмовляючи захиснику у задоволенні зазначеного клопотання, суд, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у Постанові від 26 червня 2018 року справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17, дійшов висновку, що вказаний факт не є недоліком, який перешкоджає суду призначити судовий розгляд, оскільки його можливо усунути у підготовчому судовому засіданні.

У зв`язку з цим, з метою усунення вказаного недоліку судом було оголошено перерву та запропоновано прокурору повторно надати копію обвинувального акту стороні захисту.

У наступних судових засіданнях було встановлено, що копію обвинувального акту стороні захисту прокурор не направляв, у зв`язку з чим, сторона захисту у судовому засіданні безпосередньо зверталася до прокурора з усним клопотанням про направлення ним копії обвинувального акту на її адресу та просила суд надати прокурору додатковий строк для виконання вказаної дії.

Прокурор відмовився усунути недоліки, встановлені Ухвалою суду від 15.04.2025 року, посилаючись на те, що обвинувальний акт стороні захисту вже був направлений раніше.

Приймаючи рішення по суті заявленого клопотання суд виходить з наступного.

За змістом ч.1 ст.2 КПК України одним із завдань кримінального судочинства, зокрема, є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Належна правова процедура - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

На думку суду, у даному кримінальному провадженні вимоги закону при врученні обвинувального акту належним чином не дотримані, оскільки має місце невиконання стороною обвинувачення вимог п.3 ч.4 ст.291, ч.1 ст.293 КПК України, а саме, відсутність розписки обвинуваченого ОСОБА_6 про отримання копії обвинувального акта, що встановлено Ухвалою суду від 29.01.2025 року, і вказані порушення прокурором не усунуто.

Доводи прокурора в частині того, що він направив стороні захисту копію обвинувального акта з додатками у встановленому порядку з посиланням на наявність у матеріалах кримінального провадження Опису 998 від 09.11.2022 року з Накладною №998 (Т.1, а.п.85) та Опису 030 від 09.11.2022 року з Накладною №030 (Т.1, а.п.86), суд вважає такими, що не можуть бути взяті судом до уваги при розгляді даного клопотання, оскільки вказані документи не можуть відмінити обов`язок долучення до обвинувального акта розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта на виконання імперативних вимог п.3 ч.4 ст.291, ч.1 ст.293 КПК України, на що звертає увагу, і на чому наполягає сторона захисту.

У зв`язку з цим, з огляду на встановлені судом порушення вимог закону при врученні обвинувального акту, які не усунуті прокурором, суд вважає за неможливе призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки таке порушення не може бути виправлене судом під час розгляду справи, і може призвести до непоправного порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_6 , і як наслідок, до нівелювання всього подальшого процесу судового розгляду.

Крім того, призначення справи до судового розгляду за таких обставин, на думку суду, може викликати обґрунтовані сумніви у безстороннього спостерігача в неупередженості суду, оскільки такі дії суду можуть бути розцінені як перейняття судом на себе функцій сторони обвинувачення, а відтак порушення права особи на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод складовим елементом якого є зокрема, незалежність і безсторонність суду.

Таким чином, оскільки судом встановлено порушення стороною обвинувачення вимог п.3 ч.4 ст.291, ч.1 ст.293 КПК України, які на думку суду, унеможливлюють призначення кримінального провадження до судового розгляду з наведених вище підстав, і які усувати сторона обвинувачення відмовилася, незважаючи на створені судом відповідні умови, суд, за відсутності процесуальних можливостей їх усунення в інший спосіб та вичерпавши всі наявні правові способи їх подолання, дотримуючись послідовності та будучи пов`язаним правовою позицією, викладеною в Ухвалі суду від 29.01.2025 року, дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору.

Керуючись п.3 ч.3 ст.314, ст.ст.369, 372, КПК України, суд,

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000052 від 20.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.27 ч.3 ст.206 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2, ч.5 ст. 27, ч.3 ст.206 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.206 КК України, задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000052 від 20.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.27 ч.3 ст.206 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2, ч.5 ст.27, ч.3 ст.206 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.206 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Повний текст ухвали оголошено 16 квітня 2025 року.

Суддя: