Справа №760/1690/25 1-кс/760/1907/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання cлідчого в ОВС 1 го відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області капітана юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000149 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.05.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 303, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 359, ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження № 0000149 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.05.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 303, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 359, ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 191 КК України.

Подане кло потання обґрунтовується тим, що невстановлені особи за попередньою змовою займаються втягненням осіб жіночої статі у зайняття проституцією і сутенерством на території Київської області. Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що невстановлені особи на території Київської області здійснюють збут наркотичних засобів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, починаючи з 2022 року, не бажаючи займатись суспільно-корисною працею, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок вчинення злочинів проти громадського порядку та моральності, вирішила створити стійку злочинну організацію, з метою вчинення тяжких кримінальних правопорушень, яка б забезпечувала діяльність з надання сексуальних послуг особами жіночої статі та отримувати прибуток від такої діяльності. При цьому метою її існування визначили здійснення злочинів у сфері втягненні осіб в заняття проституцією, сутенерстві, створенні та утримання місць розпусти, звідництві, на території міста Києва.

Водночас, останні розробили план злочинної діяльності як для себе, так і для інших учасників групи, який полягав у залученні до зазначеної протиправної діяльності інших осіб, з метою отримання значного злочинного доходу, розподіл між учасниками групи функцій, з метою забезпечення функціонування місць для надання послуг сексуального характеру, а також розподілу доходу, здобутого злочинним шляхом між учасниками.

З метою ефективного функціонування групи, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розуміючи необхідність залучення до її складу великої кількості осіб, для досягнення максимального злочинного результату та уникнення викриття правоохоронними органами, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, вирішили залучити до її складу шляхом переконань, матеріальної зацікавленості та свого особистого авторитету осіб, з якими підтримували тісні, довірливі відносини, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яким довели до відома план щодо створення групи, визначивши для себе функцію керівників, а ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 функцію учасників, а саме виконавців злочинів, зокрема, злочинів у сфері втягнення осіб жіночої статі у зайняття проституцією, створенні та утриманні місць розпусти та звідництві.

Разом з тим, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність даної пропозиції, водночас бажаючи систематично отримувати власну матеріальну вигоду від вчинення злочинів, зокрема, від організації надання особами втягненими у зайняття проституцією послуг сексуального характеру, керуючись при цьому корисливим мотивом, добровільно і свідомо увійшли до складу групи під керівництвом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , надавши свою згоду на спільну злочинну діяльність.

З метою завершення структурного оформлення злочинної організації та залучення до її складу в якості підконтрольних осіб - пособників, які б порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь та усуненням перешкод сприяли вчиненню кримінальних правопорушень іншими співучасниками, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в різні періоди часу для здійснення протиправної діяльності залучили ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яким запропонували вчиняти умисні дії, що сприятимуть вчиненню тяжких злочинів, а саме злочинів пов`язаних з забезпеченням функціонування та утримання місць розпусти, звідництві та втягнення осіб жіночої статі у зайняття проституцією, повідомивши останнім про свої злочинні наміри та механізм їх реалізації, на що останні, усвідомлюючи протиправність даної пропозиції, водночас бажаючи систематично отримувати власну матеріальну вигоду від такої діяльності, надали свою згоду на спільну злочинну діяльність.

В клопотанні слідчий вказує, що метою діяльності групи було системне, внаслідок ієрархічної зорганізованості, вчинення тяжких злочинів, зокрема сутенерства, втягнення осіб у зайняття проституцією, утримання місць розпусти та звідництва. Так, згідно розподілених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 функцій та ролей, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , була відведена роль учасників злочинної організації та кожному з них роз`яснена суть відведеної їм ролі, а також обсяг необхідних для виконання функцій, а також відведено роль безпосередніх виконавців злочинів та пособників з метою вчинення яких створено дану групу, а саме адміністрування у закладі, на території якого здійснюється звідництво та сутенерство.

Окрім цього, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , згідно розподілених функцій, будучи активними учасниками групи забезпечували утримання місць розпусти, шляхом охорони приміщення, організаторів та адміністраторів, а також забезпечення особистої охорони особам жіночої статі які надають послуги сексуального характеру, їх доставку до «клієнтів» як в денний час доби та і у комендантську годину, а також охорону і конфіденційність особам які прибули отримати такі послуги та вчинення усіх необхідних дій для подальшого уникнення викриття учасників групи.

Отримані кошти від надання особами жіночої статі, яких втягнено у зайняття проституцією, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як керівники групи, розподіляли між всіма учасниками.

Крім цього, на початку 2022 року більш точний час досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до єдиного злочинного плану всіх учасників, діючи умисно, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині підстав задоволення статевих потреб та правил шлюбних відносин, підшукали та орендували підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке обрали для надання у ньому особами жіночої статі сексуальних послуг особам чоловічої статі, звідництві та сутенерстві, чим створили та утримували місце розпусти.

Крім цього, відповідно до розподілених між собою функцій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 забезпечували охорону вищевказаного приміщення, охорону осіб які надавали послуги сексуального характеру, а також забезпечували зайняття проституцією іншими особами.

05.10.2023 ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 прибув до нічного клубу «Tootsi» за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького 30/10 де зайняв вільний стіл. ОСОБА_10 , діючи зі згоди ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та з відома ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_16 та повідомив йому умови перебування в зазначеному закладі, зокрема можливість піти до окремої кімнати де особи жіночої статі виконують еротичні танці за грошову винагороду а також про можливість «продовжити вечір» з танцівницею поза межами клуб у форматі як побажає клієнт, тобто про можливість вступу в статеві відносини з особами жіночої статі за грошову винагороду, після чого адміністратор ОСОБА_10 залишив ОСОБА_16 . Через деякий час відпочинку у закладі, до ОСОБА_16 почали підходити та танцювати особи жіночої статі. У цей же час до останнього знову підійшов ОСОБА_10 та запропонував домовитись з однією з танцівниць про спільний відпочинок за межами клубу, на що ОСОБА_16 погодився, а ОСОБА_10 підвів особу до столу, після чого залишив їх. Особа жіночої статі на ім`я ОСОБА_17 запропонувала ОСОБА_16 пригостити її напоями та піти до приватної кімнати, для здійснення еротичного танцю для нього, за грошові кошти у сумі 1000 гривень, на що останній погодився. Отримавши названу ОСОБА_17 послугу обидва повернулись за стіл, де ОСОБА_16 спитав чи надає вона послуги інтимного характеру, на що остання повідомила що 2 години таких послуг коштує 400 доларів США. Отримавши згоду від ОСОБА_16 ОСОБА_17 попросила передати йому зазначену суму, для подальшої її передачі адміністраторам клубу, і після цього вони зможуть поїхати для отримання вказаних послуг. Віддавши зазначену суму ОСОБА_17 , ОСОБА_16 пішов на вулицю для очікування, в цей же час його зупинив ОСОБА_10 та запропонував домовитись із ОСОБА_17 про надання нею інтимних послуг за межами клубу, на що ОСОБА_16 повідомив що вже домовився та очікує її, після цього ОСОБА_10 побажав гарного вечора та пішов. Дочекавшись ОСОБА_17 , ОСОБА_16 прибув до готелю «7Sky», де в одному з номерів отримав від ОСОБА_17 послуги інтимного характеру у вигляді класичного сексу. Після цього ОСОБА_17 поїхала назад до клубу на таксі, а ОСОБА_16 залишився.

За вищевикладеною схемою прийому чоловіків 03.12.2024, 05.12.2024 та 09.12.2024 проведено контролі за вчиненням злочину за участі ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та зафіксовано злочинну діяльність зокрема, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

У ході документування і викриття протиправної діяльності причетних до злочину осіб установлено, що доказова інформація щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень може знаходитися за адресою: АДРЕСА_2 , яким фактично користується громадянин України ОСОБА_10 та громадянка України ОСОБА_19 .

Зважаючи, що у процесі здійснення кримінальної процесуальної діяльності з викриття вчинення тяжких кримінальних правопорушень встановлено широке коло співучасників злочину, з огляду на обставини і характер вчинення протиправних дій, у тому числі й інших тяжких злочинів, отримання дозволу слідчого судді на проведення обшуку відповідно до ст. 234 КПК України було неможливим унаслідок постійного вчинення учасниками злочину прихованих протиправних дій, вжиття заходів конфіденційності для унеможливлення викриття їх правоохоронними органами.

Відтак, відразу після викриття таких протиправних дій виникли реальні ризики втрати доказової інформації, шляхом її знищення як учасниками злочину, так і пов`язаними з ними особами.

В клопотанні слідчий вказує, що з огляду на вказане, з метою належного вирішення завдань, визначених ст. 2 КПК України та їх розв`язання, нейтралізації загроз з боку суб`єктів протиправної поведінки чи інших осіб, які діють на їх користь, наявності реальних загроз знищення майна, предметів, інших об`єктів матеріального світу, що мають або можуть мати ознаки речових доказів в указаному кримінальному провадженні через зволікання з їх відшуканням та вилученням, а відтак необхідності врятування і збереження указаного майна, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України 18.01.2025 проведено обшук до отримання ухвали слідчого судді у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яким фактично користується громадянин України ОСОБА_10 та громадянка України ОСОБА_19 .

Під час проведення вказаної слідчої дії виявлено та вилучено речі (предмети), що мають значення для кримінального провадження, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung» модель «М23 5G» чорного кольору з серійним номером: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з флеш накопичувачем марки «Kingston».

Враховуючи великий об`єм інформації та неможливістю здійснити її копіювання (відсутність технічної можливості та спеціаліста), виникла необхідність у вилучені та проведенні відповідних оглядів, а також призначені експертиз.

Відшукані речі (предмети) належать громадянину України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , містять відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містять ознаки речових доказів.

Постановою слідчого від 18.01.2025 вилучені предмети та речі визнані речовими доказами.

Водночас, враховуючи великий об`єм інформації та неможливістю здійснити її копіювання (відсутність технічної можливості та спеціаліста), виникла необхідність у вилучені та проведенні відповідних оглядів, а також призначені експертиз.

З огляду на викладене, зазначені речі та предмети, мають суттєве значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, так як зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містять ознаки речових доказів.

В клопотанні слідчим поставлено питання про накладення арешту на речі та документи, які були виявлені та вилучені 18.01.2025 в ході обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яким фактично користується громадянин України ОСОБА_10 та громадянка України ОСОБА_19 , з метою збереження речових доказів із забороною права на відчуження, розпорядження та/або користування наступним майном: мобільний телефон марки «Samsung» модель «М23 5G» чорного кольору з серійним номером: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з флеш накопичувачем марки «Kingston», що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Прокурор в судове засідання не з`явилася. Подала клопотання в якому, клопотання про арешт майна підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Також додано копію ухвали Солом"янського районного суду м.Києва 29.01.2025 про надання дозволу в порядку ч.3 ст. 233 КПК України на проведення обшуку в рамках даного кримінального провадження.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився. Повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Власник майна у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України - тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України - клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000149 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.05.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 303, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 359, ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 191 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що невстановлені особи за попередньою змовою займаються втягненням осіб жіночої статі у зайняття проституцією і сутенерством на території Київської області. Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що невстановлені особи на території Київської області здійснюють збут наркотичних засобів.

В ході документування і викриття протиправної діяльності причетних до злочину осіб встановлено, що доказова інформація щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень може знаходитися за адресою: АДРЕСА_2 , яким фактично користується громадянин України ОСОБА_10 та громадянка України ОСОБА_19 .

Зважаючи, що у процесі здійснення кримінальної процесуальної діяльності з викриття вчинення тяжких кримінальних правопорушень встановлено широке коло співучасників злочину, з огляду на обставини і характер вчинення протиправних дій, у тому числі й інших тяжких злочинів, отримання дозволу слідчого судді на проведення обшуку відповідно до ст. 234 КПК України було неможливим унаслідок постійного вчинення учасниками злочину прихованих протиправних дій, вжиття заходів конфіденційності для унеможливлення викриття їх правоохоронними органами.

Відтак, відразу після викриття таких протиправних дій виникли реальні ризики втрати доказової інформації, шляхом її знищення як учасниками злочину, так і пов`язаними з ними особами.

З огляду на вказане, з метою належного вирішення завдань, визначених

ст. 2 КПК України та їх розв`язання, нейтралізації загроз з боку суб`єктів протиправної поведінки чи інших осіб, які діють на їх користь, наявності реальних загроз знищення майна, предметів, інших об`єктів матеріального світу, що мають або можуть мати ознаки речових доказів в указаному кримінальному провадженні через зволікання з їх відшуканням та вилученням, а відтак необхідності врятування і збереження указаного майна, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України 18.01.2025 проведено обшук до отримання ухвали слідчого судді у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яким фактично користується громадянин України ОСОБА_10 та громадянка України ОСОБА_19 .

Під час проведення вказаної слідчої дії виявлено та вилучено речі (предмети), що мають значення для кримінального провадження, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung» модель «М23 5G» чорного кольору з серійним номером: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з флеш накопичувачем марки «Kingston».

Враховуючи великий об`єм інформації та неможливістю здійснити її копіювання (відсутність технічної можливості та спеціаліста), виникла необхідність у вилучені та проведенні відповідних оглядів, а також призначені експертиз.

Відшукані речі (предмети) належать громадянину України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , містять відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містять ознаки речових доказів.

Постановою слідчого від 18.01.2025 вилучені предмети та речі визнані речовими доказами.

З огляду на викладене, зазначені речі та предмети, мають суттєве значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, так як зберігають на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містять ознаки речових доказів.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.01.2025 задоволено клопотання про надання дозволу на проведення обшуку в порядку ч.3, ст. 233 КПК України, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені № 0000149 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.05.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 303, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 359, ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 191 КК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 2, 9, 25, 91 КПК на сторону обвинувачення покладається вжиття заходів щодо швидкого, всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення події кримінального правопорушення, осіб, які його вчинили, інших обставин, що підлягають доказуванню.

При цьому для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 4 ст. 132 КПК).

Вищенаведені положення кримінального процесуального закону узгоджуються з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, згідно з яким ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі "Узан та інші проти Туреччини" / Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.п. 1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також у випадку застосування спеціальної конфіскації. Дана норма закону не обмежує можливість накладення арешту на майно фізичних чи юридичних осіб, які не мають правового статусу підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, при накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

Відповідно до ч 1. ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» модель «М23 5G» чорного кольору з серійним номером: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з флеш накопичувачем марки «Kingston», що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на яке просить слідчий накласти арешт відповідає критеріям визначеним в статті 98 КПК України, а саме те, що майно є речовим доказом, та майном, щодо якого існує сукупність розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, що в сукупності слугує підставою для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення приховування, перетворення чи знищення майна.

Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 175, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на речі та документи, які були виявлені та вилучені 18.01.2025 в ході обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яким фактично користується громадянин України ОСОБА_10 та громадянка України ОСОБА_19 , з метою збереження речових доказів із забороною права на відчуження, розпорядження та/або користування наступним майном: мобільний телефон марки «Samsung» модель «М23 5G» чорного кольору з серійним номером: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з флеш накопичувачем марки «Kingston», що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1