Справа № 157/1506/23
Провадження № 1-кп/162/18/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 квітня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.05.2023 року за №0000360 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 Кримінального кодексу України (далі КК України)

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, розлученому, офіційно не працевлаштованому, судимому вироком Любешівського районного суду Волинської області від 11.12.2024 року за ч. 1 ст. 393 КК України

ВСТАНОВИВ:

Від прокурора 02.04.2025 року до суду надійшло вказане клопотання, мотивоване тим, що строк запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 закінчується 11.04.2025 року, останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність останнього. Обвинувачений ОСОБА_4 на утриманні нікого не має, не працює та не навчається, підозрюється у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння, в умовах воєнного стану в Україні, під час комендантської години, відносно неповнолітньої особи. Відтак, вищевказане свідчить про вперте небажання ОСОБА_4 дотримуватись правил та норм поведінки в суспільстві, відсутність моральних якостей та психологічних установок на дотримання вимог діючого правопорядку, впевненість у безкарності своїх дій та про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків. Окрім цього, вироком Любешівського районного суду Волинської області від 11.12.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, яке мало місце 17.06.2024 року. З огляду на вказане, більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вищезазначених ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого. На підставі викладеного просить продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні підтримала вказане клопотання та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_5 , кожен зокрема, просили визначити розмір застави, в іншому поклалися на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши подане клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12.05.2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався останній раз ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 11.02.2025 року до 11.04.2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частина 3 ст.152 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме тримання під вартою. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, та те, що судовий розгляд кримінального провадження триває, суд установив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Разом з тим слід констатувати, що вказані ризики посилились у зв`язку з військовою агресією росії проти України, що обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку. Зазначене дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може не дотриматися покладених на нього процесуальних обов`язків у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, та вказує на високу суспільну небезпечність особи і можливість вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш м`які запобіжні заходи, зазначені в ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що тримання під вартою в даному випадку є виправданим, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи конкретно в цьому кримінальному провадженні.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Оцінюючи потреби судового провадження по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину, з огляду на обставини інкримінованого злочину та ступінь обґрунтованості інкримінованого обвинувачення, суд дійшов до висновку, що тримання під вартою ОСОБА_4 відповідає засадам розумності і пропорційності застосування запобіжного заходу, а також забезпечує справедливу рівновагу між публічним інтересом демократичного суспільства та необхідністю поважати право на свободу.

На підставі викладеного суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

З огляду на вказане, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 01 червня 2025 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання її копії.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_6