КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 17 лютого 2025 року апеляційну скаргу із змінами прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на майно, вилучене у ході обшуку від 29.11.2024 транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та яким користується ОСОБА_8 , а саме: копії документів ОСОБА_9 з фотокартками на 5 арк.; довідку від 01.07.24 на 2 арк.;тимчасові посвідчення військовозобов`язаних без фото та підпису на 3 арк.; довідки ВЛК на 3 арк.; тримач від сім-картки Lifecell НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 (номер НОМЕР_4 ) державні номерні знаки: НОМЕР_5 (пара), НОМЕР_6 (пара), НОМЕР_7 (1 штука), які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що судом повістки про виклик прокурора до суду не скеровувалися, копію оскаржуваного рішення отримано 25 грудня 2024 року, що підтверджується штампом на доданій до апеляційної скарги копії ухвали. Апеляційну скаргу направлено, через електронну пошту 27 грудня 2024 року. З цих підстав, апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

Прокурор зазначає, що слідчим суддею взято до уваги лише доводи сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення представника власника майна, який заперечив щодо її задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження убачається, що 16 грудня 2024 клопотання розглянуто без участі прокурора. В матеріалах справи наявні повістки про виклики прокурора, однак підтвердження їх отримання стороною обвинувачення, відсутні. Також, до матеріалів провадження долучено супровідний лист від 16 грудня 2024 року про направлення копії оскаржуваного рішення на адресу Офісу Генерального прокурора. Відомості про отримання ухвали, в матеріалах не міститься. В обґрунтування клопотання про поновлення строку, прокурор зазначив, що копію оскаржуваного рішення отримано 25 грудня 2024 року, що підтверджується штампом на доданій до апеляційної скарги копії ухвали. Апеляційну скаргу направлено, через електронну пошту 27 грудня 2024 року. З огляду на наведені обставини, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 25 січня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 (в редакції до внесення змін Законом № 3233-ІХ від 13.07.2023) КК України.

У клопотанні прокурора зазначено, що в період з 2018 по 2023 роки ОСОБА_8 , шляхом шахрайських дій здійснив незаконне відчуження земельних ділянок на території Обухівського району Київської області.

29 листопада 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2024 року проведено обшук транспортного засобу «Volkswagen», моделі «Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та яким користується ОСОБА_8 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 від 29 листопада 2024 року вилучені під час обшуку транспортного засобу речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

30 листопада 2024 року прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , засобами поштового зв`язку направила до Печерського районного суду м. Києва клопотання про накладення арешту на речі та документи, які вилучено в ході проведення обшуку транспортного засобу Volkswagen», моделі «Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та яким користується ОСОБА_8 , з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено, з тих підстав, що прокурором не підтверджено та не доведено, що вилучені речі та документи, здобуто внаслідок злочинної діяльності, є предметом вчинення кримінального правопорушення або мають відношення до нього.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що вилучені під час обшуку транспортного засобу «Volkswagen», моделі «Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та яким користується ОСОБА_8 ,, речі та документи, відповідають критеріям, визначеним у ч. 1 ст. 170, ст. 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Окрім того, вказане майно обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні постановою старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 від 29 листопада 2024 року, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні (а.с. 176-179, т. 1).

Відтак, на теперішній час існує необхідність у накладенні арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів, досягнення дієвості цього провадження та проведення експертиз.

Таким чином, доводи прокурора є слушними щодо того, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності наявності правових підстав для арешту майна не відповідають, як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, знищення майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно, яке зазначено у клопотанні прокурора.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити прокурору першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу із змінами прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене у ході обшуку від 29.11.2024 транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та яким користується ОСОБА_8 , а саме: копії документів ОСОБА_9 з фотокартками на 5 арк.; довідку від 01.07.24 на 2 арк.;тимчасові посвідчення військовозобов`язаних без фото та підпису на 3 арк.; довідки ВЛК на 3 арк.; тримач від сім-картки Lifecell НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 (номер НОМЕР_4 ) державні номерні знаки: НОМЕР_5 (пара), НОМЕР_6 (пара), НОМЕР_7 (1 штука), які належать ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Єдиний унікальний № 757/57658/24-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадження № 11сс/824/1111/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК України