Справа № 204/3201/25
Провадження № 1-кп/204/769/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

законного представника: ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання: ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду клопотання прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000151 від 08.02.2025 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

щодо вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24.01.2025 року близько 14:20 години, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , у невстановлений спосіб, дізнався, що працівники КП «УРЕА» ДМР, код ЄРДПОУ 03341641, відповідно до робочого розпорядку, проводили роботи по обрізанню гілок дерев у громадському місці - у дворі багатоквартирного будинку №8 по вул. Криворізька у м. Дніпрі.Так, ОСОБА_6 , не усвідомлюючи значення своїх дій та будучи не в змозі керувати ними, не усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та не бажаючи їх настання, з явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок та діючи із особливою зухвалістю, шляхом демонстративної зневаги норм моральності та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки, тримаючи у руках заздалегідь заготовлені предмети - молоток та сокиру, 24.01.2025 близько 14:20 год. вийшов з приміщення квартири АДРЕСА_2 , де безпричинно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, з явної неповаги до суспільства, у присутності працівників КП «УРЕА» ДМР, продовжуючи тримати в руках молоток та сокиру швидким ходом підійшов до автомобіля марки «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, рік випуску 2015, номер шасі НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить КП «УРЕА» ДМР, та демонструючи вседозволеність, грубо порушуючи громадський порядок з явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, наніс невстановлену кількість ударів, але не менше чотирьох, по лобовому склу, боковому дзеркалу, торпеді, задньому фонарю вищезазначеного автомобіля. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 порушено нормальну діяльність КП «УРЕА» ДМР та ОСОБА_6 завдав матеріальну шкоду у розмірі 12672 гривень, відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/104-25/8055-АВ від 26.02.2025. Після вчинення хуліганських дій, які виражались в грубому порушенні громадського порядку з явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, пов`язані із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин внаслідок словесного конфлікту ОСОБА_6 , не усвідомлюючи значення своїх дій та будучи не в змозі керувати ними, поводячи себе неадекватно, розпочав рух у бік потерпілого ОСОБА_8 , який у цей час перебував біля транспортного засобу «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , та утримуючи в правій руці молоток, а в лівій руці сокиру, не усвідомлюючи протиправність своїх дій та не передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, наніс один удар молотком, який був у нього у правій руці, в область лівої руки потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи №444е від 18.02.2025, за своїм характером відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 (три) тижні (більш як 21 день). Після цього, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінальних правопорушень зник.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і просив застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру через те, що він вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.1 ст.122, ч.4 ст. 296 КК України, у стані неосудності і тому до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Цивільний позов заявляти не буде.

Представник потерпілого ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті, не заперечував проти лікування.

Захисник в судовому засіданні підтримав думку ОСОБА_6 .

Законний представник ОСОБА_6 його матір ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що її син ОСОБА_6 потребує примусового лікування.

Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , підлягає задоволенню з наступних підстав.

Факт вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.122 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.01.2025 року від ОСОБА_8 (а.п.20); висновком експерта №444е від 18.02.2025 року (а.п.52-54); висновком експерта №445е від 18.02.2025 року (а.п.60-61); протоколом проведення слідчого експерименту від 17.02.2025 року за участю потерпілого ОСОБА_8 (а.п. 62-65); висновком експерта №446е від 18.02.2025 року (а.п.69-70); висновком експерта №447е від 18.02.2025 року (а.п.79-80); постановою про визнання речовими доказами від 27.02.2025 року (а.п.167-168) та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.296 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 25.02.2025 року від ОСОБА_9 (а.п.94-95); висновком експерта №СЕ-19/104-25/8055-АВ від 26.02.2025 року (а.п.139-144); довідкою про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/104-25/8055-АВ від 26.02.2025 року (а.п.138); постановою про визнання речовими доказами від 27.02.2025 року (а.п.167-168) та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №128-к від 18.03.2025 року, ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, виявляв та в теперішній час виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїчної Зазначений психічний розлад позбавляв іспитованого здатності усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь. За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом, відповідно до ст. 92 КК України, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, що виразилося у середньої тяжкості тілесному ушкоджені, тобто у ушкоджені, яке не є небезпечним для життя і не потягнуло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та те, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, що виразилося у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмета, спеціального пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочин у стані неосудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Згідно до ч.4 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно п.5 ч.1 ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

На підставі викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.4 ст. 296 КК України, що підтверджується відповідними доказами у кримінальному провадженні, зазначені дії вчинені ОСОБА_6 у стані неосудності, оскільки в період вчинення суспільно-небезпечних діянь він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок психічного захворювання, що є підставою для застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.

При визначенні ОСОБА_6 виду примусового заходу медичного характеру, суд враховує характер і тяжкість захворювання останнього, особу ОСОБА_6 , який вчинив суспільно-небезпечні діяння, що відноситься до категорії нетяжких та тяжких кримінальних правопорушень, за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду. Таким чином, суд дійшов висновку, що за своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Жодних даних про те, що на момент судового розгляду ОСОБА_6 видужав або внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, до суду не надано.

Беручи до уваги зазначені вище обставини, характер, ступінь тяжкості вчинених діянь, а також, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом та характером вчинених суспільно небезпечних діянь потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку, суд вважає, що до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу з посиленим наглядом, що передбачено ст. 94 КК України.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2025 року, відносно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту без застосування електронного засобу контролю, з покладенням на ОСОБА_6 певних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 27.04.2025 року.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в розмірі 3 183 грн. 60 коп., пов`язані з проведенням, в ході досудового розслідування, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-25/8055-АВ від 26.02.2025 року у відповідності до ч.3 ст.119 КПК України компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 100, 367-372, 392, 395, 503, 512-513, 516 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000151 від 08.02.2025 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.4 ст. 296 КК України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання ухвалою законної сили залишити цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу контролю, з покладенням на ОСОБА_6 певних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в розмірі 3 183 грн. 60 коп., пов`язані з проведенням, в ході досудового розслідування, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-25/8055-АВ від 26.02.2025 року у відповідності до ч.3 ст.119 КПК України компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речові докази: молоток з дерев`яною рукояткою та металевою головкою та сокири у кількості 2 одиниці, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів ВП № 3 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №455) знищити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів після її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1