ЄУН справи: 336/2119/20
Номер провадження: 1-кп/336/95/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000254 від 23.06.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який працює на посаді оперуповноваженим відділу оперативних розробок та організації агентурно-оперативної роботи УПН ГУНП в Запорізькій області, раніше не судимого

у скоєнні злочинів передбачених ч. 3 ст. 191, ч.2 ст.162 КК України, -

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого;

у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -

всудовому засіданні приймали участь:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

обвинувачені:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

захисники:

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

представник потерпілого ОСОБА_9 ;

свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особам і визнане судом недоведеним.

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він відповідно до наказу начальника ГУ МВС України в області від 05.07.2011 N? 216 о/с, обіймаючи посаду оперуповноваженого відділу оперативних розробок управління боротьби з незаконним обігом наркотиків ГУ МВС України в Запорізькій області є службовою особою, наділеною повноваженнями та здійснюючи функції представника влади, працівником правоохоронного органу, в рамках кримінального провадження N? 0000626 від 21.04.2015 за ч. 2 ст. 307 КК України достовірно знаючи вимоги ст.ст. 41, 233, 234, 236, 237 КПК України щодо неухильного дотримання оперативними працівниками під час кримінального провадження вимог Конституції України, чинного КПК України та відповідальності за законність здійснення процесуальних дій, усвідомлюючи вимоги щодо суворого дотримання вимог законодавства. Однак, 17.06.2015 в період часу з 11.55 до 11.58 години діючи умисно, хибно розуміючи завдання служби, з метою підвищення особистих показників у роботі, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , без добровільної згоди фактичного власника (володільця) транспортного засобу, в порушення вимог ст.ст. 233, 234, 236, 237 КПК України не маючи дозволу слідчого судді для проведення в ньому обшуку, шляхом вільного доступу проник до автомобілю марки «Шевроле Малібу», д.н. НОМЕР_1 , що перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_18 .

Продовжуючи свої злочинні дії, незважаючи на відсутність слідчого та прокурора, без доручення на проведення слідчих (розшукових) дій, ОСОБА_3 провів у вказаному автомобілі несанкціонований обшук, з метою відшукування заборонених предметів, засобів та речовин.

За результатами проведення обшуку автомобіля марки «Шевроле Малібу», д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 будь-яких процесуальних документів не склав та слідчому чи прокурору про проведення вказаної слідчої дії не повідомив.

Своїми злочинними діями порушив передбачене ст. 30 Конституції України право ОСОБА_18 на недоторканість його володіння.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 , відповідно до наказу начальника ГУ МВС України в області від 05.07.2011 N? 216 о/с, обіймаючи посаду оперуповноваженого відділу оперативних розробок управління боротьби з незаконним обігом наркотиків ГУ МВС України в Запорізькій області є службовою особою, наділеною повноваженнями та здійснюючи функції представника влади, працівником правоохоронного органу, в рамках кримінального провадження N? 0000626 від 21.04.2015 за ч. 2 ст. 307 КК України здійснюючи функції представника влади 17.06.2015 в період часу з 11.55 до 11.58 години у ході проведення несанкціонованого обшуку автомобілю марки «Шевроле Малібу», д.н. НОМЕР_1 , що перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_18 діючи умисно з корисливих мотивів з метою особистого незаконного збагачення у процесі вчинення злочину вступив у змову щодо незаконного заволодіння чужого майна з раніше знайомим йому ОСОБА_4 , якого він відповідно до п. 25 ст. 3 КПК України залучив як понятого, усвідомлюючи його схильності до вчинення злочинів, у т.ч. до вчинення корисливих злочинів, зловживаючи своїми службовими повноваженнями представника влади, які надали йому можливість отримати доступ до речей та матеріальних цінностей при відшуканні в автомобілі грошових коштів у сумі одна тисяча гривень, які перебували в середині гаманця, що належав ОСОБА_18 , діючи разом з ОСОБА_4 заволодів зазначеним майном та передав його останньому для збереження. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 заволоділи грошовими коштами ОСОБА_18 , які перебували в гаманці, у результаті чого потерпілому спричинено матеріальну шкоду на суму одна тисяча гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 162 та ч. 3 ст. 191 КК України, а саме незаконне проникнення службовою особою до іншого володіння особи та незаконне проведення в ньому обшуку, та заволодінні майном шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи особою, яка неодноразово залучалась працівниками УБНОН ГУ МВС України в Запорізькій області для проведення слідчої дії - обшуків у якості понятого відповідно до п. 25 ст. 3 КПК України був учасником кримінальних проваджень, будучи раніше знайомий з оперуповноваженим УБНОН ГУ МВС України в області ОСОБА_3 , який у свою чергу усвідомлював схильність ОСОБА_4 до вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, у тому числі до вчинення корисливих злочинів.

Так, 17.06.2015 працівниками УБНОН ГУ МВС України в області ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України, в рамках кримінального провадження N? 0000626 від 21.04.2015 за ч.2 ст. 307 КК України, запрошено ОСОБА_4 , як незаінтересовану особу (понятого) прийняти участь у проведенні обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Далі, в період часу з 11.55 до 11.58 години ОСОБА_4 в ході проведення ОСОБА_3 несанкціонованого обшуку автомобілю марки «Шевроле Малібу», д.н. НОМЕР_1 , діючи разом за попередньою змовою з останнім з корисливих мотивів маючи на меті заволодіння грошовими коштами у сумі одна тисяча гривень, які перебували в гаманці, що належав ОСОБА_18 , усвідомлюючи, що ОСОБА_3 в ході обшуку діє як посадова особа з владними повноваженнями, користуючись ними отримує доступ до матеріальних цінностей, скориставшись цією обставиною при отриманні ОСОБА_3 доступу до грошових коштів у сумі одна тисяча гривень, які знаходились в гаманці, діючи разом з останнім та усвідомлюючи, що зможе уникнути кримінальної відповідальності у процесі вчинення злочину виконав вказівку ОСОБА_3 та поклав зазначений гаманець у кишеню своїх брюк впевнившись у відсутності очевидців таких дій, чим заволодів матеріальними цінностями обернувши їх на свою та ОСОБА_3 користь.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_3 заволодів грошовими коштами ОСОБА_18 , у результаті чого потерпілому спричинено матеріальну шкоду на суму одна тисяча гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 191 КК України заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

ІІ. Докази сторони обвинувачення на підтвердження викладених в обвинувальному акті обставин.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

В силу ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно з положеннями ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

На підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, стороною обвинувачення було надано суду та в судовому засіданні досліджено наступні докази:

2.1Заява ОСОБА_19 від 23.06.2015 року щодо можливих неправомірних дій окремих працівників УБНОН ГУМВС України в Запорізькій області зі змісту якої вбачається, що заявниця скаржиться на дії поліцейських під час обшуку будинку по АДРЕСА_3 , який відбувся 17.06.2015 року в період часу з 11.00 год. по 18.00 год. В заяві ОСОБА_19 вказує про те, що працівниками поліції незаконно проведено обшук автомобіля «Шевроле Малібу», д.н. НОМЕР_1 , що перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_18 під час якого викрадено 1000,00 грн., а також повідомляє про викрадення сережки з діамантами вартістю 27000,00 грн. (т.1 а.с. 157-162).

2.2Заява ОСОБА_18 від 24.06.2015 року на дії працівників поліції, зі змісту якої вбачається, що заявник скаржиться на дії поліцейських під час проведення обшуку 17.06.2015 року в будинку по АДРЕСА_3 . Окрім того, вказує, що поліцейські незаконно провели обшук автомобіля «Шевроле Малібу», д.н. НОМЕР_1 , який знаходився в його користуванні, під час якого поліцейські викрали 1000,00 грн. та ними не було складено протокол обшуку автомобіля (т.1 а.с. 164-169).

2.3Ухвала слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.06.2015 року, якою надано слідчому Вільнянського РВ ГУВС України в Запорізькій області ОСОБА_15 , який здійснює досудове розслідування №0000626 від 21.04.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, дозвіл на обшук житлового будинку АДРЕСА_3 , володільцем якого є ОСОБА_20 з метою виявлення та вилучення речових доказів-наркотичних засобів, їх аналогів та/або прекурсорів, що можуть там зберігатися (т.1, а.с. 170).

2.4 Протокол обшуку від 17.06. 2015 року автомобіля Audi A6 (а.с. 171-175).

2.5 Рапорт від 25.06.2015 року слідчого слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_21 про виявлення кримінального правопорушення (а.с. 177).

2.6 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_19 . На запитання слідчого чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках, вона відповіла, що впізнає людину, яка проводила обшук по АДРЕСА_3 на фото № 1-Алябєв А.П. (т. 1 а.с. 180-182).

2.7 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_19 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля та вкрала гаманець і сережку на фото № 3 - ОСОБА_3 ( т. 1 а.с. 183-185).

2.8 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_19 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля та вкрала гаманець і 1000,00 грн. на фото № 2 - ОСОБА_13 ( т. 1 а.с. 186-188).

2.9 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_19 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля на фото № 2 - ОСОБА_12 ( т. 1 а.с. 189-191).

2.10 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_19 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля на фото № 4 - ОСОБА_10 ( т. 1 а.с. 192-194).

2.11 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_19 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля на фото № 4 - ОСОБА_10 ( т. 1 а.с. 192-194).

2.12 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_19 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля та будинку на фото № 1 - ОСОБА_22 (т. 1 а.с. 195-197).

2.13 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_17 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля на фото № 1 - ОСОБА_16 (т. 1 а.с. 198-200).

2.14 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_17 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля і домоволодіння на фото № 2 - ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 201-203).

2.15 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_17 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля на фото № 1 - ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 203-206).

2.16 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_17 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля і домоволодіння на фото № 3 - ОСОБА_3 ( т. 1 а.с. 206-209).

2.17 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_17 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля і домоволодіння на фото № 3 - ОСОБА_3 ( т. 1 а.с. 206-209).

2.18 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_17 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля і домоволодіння на фото № 2 - ОСОБА_13 ( т. 1 а.с. 210-212).

2.19 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_23 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля і домоволодіння на фото № 2 - ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 213-215).

2.20 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_23 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля і домоволодіння на фото № 1 - ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 216-218).

2.21 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_23 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля і домоволодіння на фото № 4 - ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 219-221).

2.22 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_23 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук автомобіля і домоволодіння на фото № 3 - ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 221-224).

2.23 Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2015 року за участі ОСОБА_23 . На запитання чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках остання відповідала, що впізнає людину, яка проводила обшук домоволодіння на фото № 2 - ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 225-227).

2.24 Інформаційна довідка з реєстру прав власності згідно якої ОСОБА_20 є власником жилого будинку за адресою: АДРЕСА_3 ( т.1, а.с.229).

2.25 Копії ухвал слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.06.2015 року про надання дозволу на обшук житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 та автомобіля Ауді А6 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_24 надані Вільнянським районним судом Запорізької області на запит слідчого слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_21 ( т.1 а.с. 230-233).

2.26 Протокол огляду місця події, а саме домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 від 07.07.2015 року проведеного слідчим ОСОБА_21 за участі потерпілої ОСОБА_19 та за її письмового дозволу з фотознімками (т. 1 а.с.235-231).

2.27 Протокол огляду від 01.07.2015 року проведеного слідчим ОСОБА_21 предметом огляду якого були копія нотаріальної довіреності від 16.02.2015 року згідно якої ОСОБА_25 уповноважив ОСОБА_18 та ОСОБА_26 продати за ціну та на умовах на свій розсуд автомобіль марки «Шевроле Малібу», д.н. НОМЕР_1 , копія технічного паспорту на цей автомобіль, копія нотаріально посвідченої довіреності від 16.02.2015 року згідно якої ОСОБА_27 уповноважив ОСОБА_18 та ОСОБА_26 продати за ціну та на умовах на свій розсуд автомобіль марки Ауді А6 д.н. НОМЕР_3 (т. а.с. 242-246).

2.28Запит слідчого слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_21 прокурору Вільнянського району Запорізької області від 03.08.2015 року і відповідь на нього від 07.08.2015 року зі змісту якої вбачається, що у провадженні СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N?0000626 від 21.04.2015, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Для здійснення процесуальних повноважень у даному кримінальному провадженні призначено групу процесуальних керівників у складі прокурора прокуратури Вільнянського району Запорізької області юриста 3 класу ОСОБА_11 та прокурора прокуратури Вільнянського району з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів юриста 3 класу ОСОБА_28 . Старшим групи призначено прокурора прокуратури Вільнянського району Запорізької області юриста 3 класу ОСОБА_11 . Під час досудового розслідування даного кримінального провадження процесуальним керівником було погоджено клопотання слідчого про проведення обшуку автомобіля «Ауді Аб» р.н. НОМЕР_3 (власник ОСОБА_27 ). Клопотання про проведення обшуку автомобіля «Шевроле Малібу» р.н. НОМЕР_1 , процесуальними керівниками у даному кримінальному провадженні не погоджувалися. У проведенні обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який мав місце 17.06.2015 приймав участь процесуальний прокурор у даному кримінальному проваджені прокурор прокуратури Вільнянського району Запорізької області юрист 3 класу ОСОБА_11 (т.2, а.с.15-16).

2.29 Доручення слідчого ОСОБА_21 оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових дій у порядку ст. 40 КПК України від 18.08.2015 року у якому останній просить доручити оперативному підрозділу УВБ в Запорізькій області ДВБ МВС України надати інформацію (довідка "форми 2") про наявність або відсутність судимостей відносно зазначених осіб; Накази про призначення на посади та посадові інструкції зазначених осіб посадових осіб ГУМкО України в Запорізькій області, Наказ про прикомандирування ОСОБА_14 до УБНОН ГУМВС У країни в Запорізькій області; 3 метою встановлення достовірності показів слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в області ОСОБА_15 стосовно наявності відповідного доручення, наданого ним співробітникам УБНОН ГУМВС України в області, вилучити копію журналу вхідної та вихідної кореспонденції УБНОН ГУМВС України в Запорізькій області та СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в області за період часу з 16.06.2015 по 17.06.2015. Встановити чи надходило доручення слідчого ОСОБА_15 до УБНОН ГУМВС України з Запорізькій області та чи було зареєстровано у встановленому порядку (т.2 а.с. 17-18).

2.30 Доручення слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ст. лейтенанта ОСОБА_15 на проведення слідчих дій у порядку ст. 40 КПК України у якому останній доручає оперативним підрозділам УБНОН УМВС України в Запорізькій області провести обшуки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Іванова 3, м. Запоріжжя, вул. Тімірязєва 324, автомобіля марки Ауді А6 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_24 , автомобіля БМВ д.н. НОМЕР_4 . Виконати 17.06.2015 і рапорт про виконання доручення(т.2а.с.22-23).

2.31 Журнал обліку виконання управлінських письмових доручень слідчих, наданих у кримінальних провадженнях про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій ( т.2, а.с.24-31).

2.32 Витяг із посадової інструкції Оперуповноваженого відділу оперативних розробок УБНОН ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції ОСОБА_3 (т2, а.с.35-37).

2.33Пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_29 (т.2, а.с. 127-129).

2.34 Протокол прийняття заяви від ОСОБА_19 про вчинене кримінальне правопорушення від 24.06.2015 року і заява про залучення до провадження як потерпілої (т.2, а.с. 130-133).

2.35 Заява про залучення до провадження як потерпілої ОСОБА_17 (а.с.137).

2.36 Заява ОСОБА_17 про огляд відео реєстратора (т.2, а.с. 141-142).

2.37 Протокол огляду від 17.08.2015 року, який було проведено у присутності ОСОБА_17 та за участі адвоката ОСОБА_30 слідчим ОСОБА_21 , предметом огляду якого є наданий потерпілою ОСОБА_17 відео реєстратор DAHUA моделі DHI-NVR4216 серійний номер TZA4JY161WCOTKT з встановленими на ньому жорсткими дисками моделі WD RED 3tb серійний номер N?WCC4N1337601 та серійний номер №WCC4N1396994 (т2, а.с.142-144).

2.38 Заява ОСОБА_17 зі змісту якої вбачається, що остання отримала від слідчого ОСОБА_21 відео реєстратор DAHUA з двома жорсткими дисками, які визнані речовими доказами по кримінальному провадженню 0000254 на відповідальне зберігання в опечатаному вигляді (а.с.т.2, а.с. 145).

2.39 Постанова про призначення судової компютерно-технічної експертизи від 18.08.2015 року (т.2,а.с. 146-147).

2.40 Висновок експерта ОСОБА_31 від 26.08.2015 року № 105-КТ, який досліджував об?єкт доставлений на експертизу в упакованому та опечатаному вигляді в упаковці, верхній клапан якої обклеєно липкою стрічкою типа «скотч», до якої прикріплена паперова бирка білого кольору; розмірами сторін 65х125, на якій маються написи, виконані рукописним текстом барвником синього кольору: «Відеореєстратор марки DAHUA моделі DHI-NVR4216 с.н. TZA4JY161 WCOTKT з жорсткими дисками моделі WD RED 3tb серійний номер 1) WCC4N1337601, 2) WCC4N1396994 17.08.2015» В ході дослідження експерт дійшов наступних висновків: Серед інформаційного наповнення накопичувачів на жорстких магнітних дисках відеореэстратора DAHUA моделі DHI-NVR4216 серійний номер TZA4JY161 WCOTKT виявлені відеодані, датовані останнім у проміжку часу з 00:00 годин 17.06.2015 по 23:59 17.06.2015 з камер відеоспостереження, іменованих відеореєстратором як «КАМ 1», «КАМ 2», «КАМ 3», «КАМ 5», «КАМ 6» та експортовані у файли з розширенням *dav по 8 шт. на кожну камеру. ???Відповісти на питання N?2 (Чи змінювались з моменту запису від 17.06.2015 дата та час створення цих даних?) не надалося можливим у зв?язку з відсутністю в розпорядженні експерта методики встановлення факту зміни дати та часу створення відеоданних у відеореєстраторах та відсутності відповідного для цього встановлення програмного забезпечення.

???З відеоданих, отриманих за допомогою програмного забезпечення, наданого на дослідження відеореестратора, а саме камери, іменованої останнім як «KAM 5» та датованих 17.06.2015, були отримані по кадрові фотозображення, які переписані на жорсткий диск до висновку експерта у наступні каталоги:

-за період часу з 11.56:10 по 11:57:44, 95 шт.;

-за період часу з 11:56:10 по 11:57:44, 95 шт.;

-??за період часу з 11:56:10 по 11:56:22, 13 шт.;

-??за період часу з 11:56:27 по 11:57:43, 17 шт.;

-за період часу з 11:57:36 по 11:57:44, 41 шт.

Збільшити покадрові фотозображення, які отримані з відеоданих камери, іменованої як «КАМ 5», отриманих за допомогою програмного забезпечення, наданого на дослідження відеоресстратора, та датованих останнім 17.06.2015 за періоди: з 11:56:10 по 11:57:44, з 11:56:10 по 11:56:22, 11:56:27 по 11:57:43 та 11:57:36 по 11:57:44, можна за допомогою програм перегляду фотознімків, таких, як «ACDSee», «Средство просмотра фотографий Windows» або подібних програм.

Деякі з фотозображень, які отримані з відеоданих камери, іменованої як «КАМ 5», отриманих за допомогою програмного забезпечення, наданого на дослідження відеореєстратора, та датованих останнім 17.06.2015 було роздруковано, а саме: датовані часом 11:56:10, 11:56:19 (зображення 1.6, 1.7 ілюстративної таблиці, що додається до висновку експерта); датовані часом 11:56:29, 11:56:30, 11:56:35, 11:56:36, 11:56:39, (зображення 1.8 - 1.12 ілюстративної таблиці, що додається до висновку експерта); датовані часом з 11:57:36 по 11:57:44 (зображення 1.13 - 1.37 ілюстративної таблиці, що додається до висновку експерта).

З відеоданих, отриманих за допомогою програмного забезпечення, наданого на дослідження відеоресстратора, а саме камери, іменованої останнім як «КАМ 6» та датованих 17.06.2015 за період часу з 11:57:40 по 11:57:43, були отримані покадрові фотозображення, 4 шт., які переписані на зовнішній жорсткий диск до висновку експерта, які можна збільшити (т. 2 а.с. 150-163).

2.41 Скарга ОСОБА_19 від 25.06.2015 року на дії працівників поліції під час проведення обшуку 17.06.2015 по вул. Тимірязєва 324, в м. Запоріжжя (т.3, а.с. 45-50).

2.42 Клопотання ОСОБА_17 про долучення до матеріалів кримінального провадження № 0000254 флеш накопичувач VERICO CORDIAL 16 на якому перебувають копії відеозаписів з відео реєстратора DAHUA з території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 (т.3, а.с. 98).

2.43 Протокол огляду речей, а саме флеш накопичувача VERICO CORDIAL 16 від 26.02.2020 року складеного слідчим Першого СВ СУ ТУДБР у м. Мелітополі ОСОБА_32 та флеш накопичувач VERICO CORDIAL 16 (т.3 а.с. 93-102).

2.44 Постанова про визнання речовими доказами від 26.02.20-20 року флеш накопичувач VERICO CORDIAL 16 (т.3 а.с. 104-105).

Допит свідків та обвинувачених.

2.45 Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що в день події (дату не пам`ятає) він йшов до своєї дівчини, до нього під`їхала поліція і запропонувала бути понятим. Він погодився, вони поїхали до великого будинку, адресу не пам`ятає, в першій половині дня. Йому подзвонила його дівчина, просила приїхати до неї, він пояснював, що на слідчих діях і дав телефон ОСОБА_33 , щоб той підтвердив, що ОСОБА_34 з поліцією. Одразу після цього його покликали у двір будинку, де мешкали громадяни ромської національності. Вони знаходились у дворі цього будинку: слідчий, прокурор, працівники поліції та проводили обшук. У дворі також знаходився автомобіль чорного кольору, жінка ромської національності та дитина. Працівники поліції проводили обшук, а він спостерігав за цим. Під час обшуку нічого не вилучали. Автомобіль, який знаходився на території домоволодіння обшукували всі працівники поліції. ОСОБА_35 стояв біля автомобілю з боку водія, покликав його, сказав, що на телефон подзвонили чи прийшло смс (точно не пам`ятає) і передав йому телефон через салон автомобіля. Він поклав телефон у шорти, накрив футболкою. Пізніше приїхав адвокат власника будинку, з яким продовжився обшук в будинку. В будинку знаходився ще один чоловік.

Відповідаючи на запитання суду, щодо обшуку автомобіля повідомив, що коли виникло питання, чи можна проводити обшук автомобіля, прокурор чи слідчий зателефонували комусь, запитавши дозвіл на обшук. Це був не ОСОБА_35 . Після телефонної розмови або слідчий або прокурор надали поліцейським дозвіл на обшук. З будинку нічого не вилучалось. ОСОБА_35 , знаходячись біля автомобіля, передав йому його особистий телефон. Як тільки розпочався обшук, жінка, яка була там присутня, обурилась та погрожувала писати скарги на всіх присутніх під час обшуку. Хто саме був власником автомобіля, йому не відомо. Обшуком керував слідчий та прокурор. Перед початком обшуку слідчий зачитав в голос дозвіл на обшук. Під час обшуку оглядали все, що було на подвір`ї. Під час обшуку він грошові кошти не брав. На момент обшуку неофіційно працював на будівництві. За результатами проведення обшуку він підписував протокол. Також протокол підписувала захисник.

2.46 Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3

пояснив, що на час, коли відбувались події він працював оперуповноваженим у відділі по боротьбі з незаконним обігом наркотиків. У липні 2015 року його викликали на оперативну нараду та сповістили, що надійшло доручення про проведення обшуків домоволодінь та автомобілів. Ухвали для ознайомлення не надавали, адресу не називали. Зазначили тільки район міста. Працівники поліції зустрілись на вул. Гагаріна, після чого надійшла команда їхати за адресою АДРЕСА_3 також приїхали поліцейські з ОСОБА_36 , слідчий, прокурор, їхні працівники, близько 5 осіб на двох автівках. По дорозі знайшли понятих: ОСОБА_34 та ще одного, ім`я не пам`ятає. За адресою проведення обшуку приїхали всі разом. Прокурора та слідчого він раніше не знав. Коли приїхали за адресою АДРЕСА_3 , подзвонили у двері. Відкрила хвіртку жінка ромської національності. Слідчий зачитав їй ухвалу, надав їй другий екземпляр. Вона перешкоджала проведенню обшуку, викликала поліцію охорони, натиснула кнопку сирени, яка гучно лунала, нахабно себе поводила. В ухвалі було зазначено обшукати будинок та все, що знаходилось у подвір`ї. Шукали наркотичні засоби та заборонені предмети та речовини. Копію ухвали про обшук надали ОСОБА_37 . У подальшому було зачитано в голос протокол обшуку, права та обов`язки понятих та інших учасників. Обшукували все, що знаходилось на території домоволодіння: будинок, літню кухню, автомобіль, сарай, вбиральню, душову. Якої марки був автомобіль, який знаходився у дворі, він не пам`ятає, чорного кольору. В процесі обшуку приїхала власниця будинку ОСОБА_38 з адвокатом, вона то була згодна з обшуком, то ні, хотіла замінити понятих. В присутності ОСОБА_38 проводився й обшук автомобіля, будинку, частину двору. Під час обшуку нічого не вилучалось.

На запитання суду стосовно обшуку автомобіля ОСОБА_39 повідомив, що після обшуку двору, він запитав, чи є дозвіл на обшук автомобіля. Необхідно було це з`ясувати. Оперативники ОСОБА_40 та ОСОБА_41 почали з`ясовувати хто є власником автомобіля. Власником автомобіля виявився ОСОБА_42 . ОСОБА_41 зателефонував йому та ОСОБА_43 надав ОСОБА_44 в усній формі дозвіл на обшук автомобіля. Це чули всі учасники, і слідчий і прокурор. Слідчий та прокурор дискутували, чи є ухвала на обшук автомобіля, після чого прийняли рішення обшукати автомобіль. Хто саме дав вказівку, він не пам`ятає. Він оглядав автомобіль ОСОБА_39 , в ньому нічого не було. Було схоже, що його щойно придбали, була лише аптечка та вогнегасник. Він оглянув все в салоні автомобіля, під сидінням. При обшуку були присутні всі учасники. ОСОБА_45 протидіяла проведенню обшуку. Під час обшуку автомобіля він почув у кишені вібрацію. То був телефон ОСОБА_34 , який він дав йому перед обшуком. Вказаний телефон він передав ОСОБА_34 . Коли віддавав телефон знаходився всередині автомобіля біля керма. Протягом обшуку ОСОБА_38 та ОСОБА_46 казали, що напишуть на працівників поліції скарги, однак після того, як у них нічого не знайшли, заспокоїлись, претензій не мали. Грошові кошти він не брав. Автомобіль був оглянутий у зв`язку з тим, що міг бути використаний для зберігання чи перевезення наркотиків. Чи звертався слідчий до суду з клопотанням про надання дозволу на обшук, який було проведено невідкладно, а саме обшук ОСОБА_39 , йому невідомо. Йому відомо, що після проведення обшуку на всіх хто був присутній під час обшуку та проводив обшуки з боку власників будинків були подані скарги.

2.46 Свідок ОСОБА_10 пояснив, що з обвинуваченими знайомий по службі, разом працювали років п`ять до події, а також мешкали поблизу. З ОСОБА_3 працювали в одному відділі під головуванням ОСОБА_47 . Стосовно обшуку за адресою по АДРЕСА_3 , пояснив, що вони отримали інформацію, що за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_48 , яка відома у місті Запоріжжі як особа, яка здійснює незаконну торгівлю наркотичними засобами буде проведено обшук. ОСОБА_20 (змінено на ОСОБА_18 ) це чоловік ОСОБА_38 . За розпорядженням керівника ними був здійснений виїзд на обшук за вказаною адресою. Пояснив, що оскільки пройшло вже сім років з того часу, багато деталей не пам`ятає. Обшук проводився за двома адресами, влітку, в обідній час. На обшук виїжджали: слідчий, прокурор з ОСОБА_36 , та оперативники УБНОН: ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 . Він з ОСОБА_35 сиділи в службовому автомобілі. Хвіртку їм відчинила молода жінка ромської національності, ким вона приходиться ОСОБА_38 , йому не відомо. Голенських був понятим. У дворі будинку знаходився автомобіль темного кольору, який точно не пам`ятає. Жінка ромської національності пояснила, що той автомобіль їм не належить. Амірян, який був присутній на обшуку, встановив власника автомобіля, після чого отримав у нього дозвіл на огляд автомобіля. Автомобіль оглядав він, хто ще приймав участь в огляді, він не пам`ятає. Точно з ним був слідчий та прокурор. В той час ніхто нічого не вилучав, у тому числі й з автомобіля. Він бачив, що в автомобілі були якісь документи або візитниця. В дверцятах автомобіля було порожньо. Грошей в автомобілі не було. Пізніше ОСОБА_38 написала наклеп про те, що в неї під час слідчих дій викрали золоту сережку, але потім з`ясувалось, що цю сережку в неї викрала хатня робітниця і повернула її, за що ОСОБА_38 призначила їй штраф. Обшук проводився у присутності ОСОБА_38 та її адвоката. Ні у кого жодних скарг на дії поліцейських під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 не виникало. За іншою адресою скарги були. Під час обшуку слідчий знаходився разом з ним. Слідчий складав протокол, який потім всі підписали. Який текст був у протоколі, він не знає. Де саме знаходилась візитниця в автомобілі, він не пам`ятає, але вона була чи в бардачку чи на панелі автомобіля. Йому невідомо, хто власник автомобіля, оскільки обшуком керує слідчий. Після перегляду відеозапису продемонстрованого у судовому засіданні пояснив, що люди, зображені на відеозаписі, йому невідомі. Подвір`я на відеозаписі схоже на подвір`я ОСОБА_53 . Подвір`я домоволодіння ОСОБА_20 виглядає зовсім по іншому. На відео він впізнає ОСОБА_54 та ніби то ОСОБА_55 . Однак обличчя на відеозаписі нечіткі, тому важко когось впізнати.

2.47 Свідок ОСОБА_11 пояснив, що з обвинуваченими в родинних стосунках не перебуває. Знайомий з ними по сужбі. У 2015 році він працював у Вільнянській прокуратурі. В червні місяці до нього звернувся слідчий з клопотанням про проведення обшуку в домоволодінні по АДРЕСА_4 , ОСОБА_56 та двох автомобілів. В червні судом були винесені ухвали про надання дозволів на обшуки. На виконання даних ухвал він, слідчий ОСОБА_57 і ОСОБА_58 приїхали за адресою АДРЕСА_3 . Там вже були працівники поліції з відділу по боротьбі з незаконним оборотом наркотиків. З будинку ніхто не вийшов і ворота ніхто не відчинив. Почекали недовго, а потім вони поїхали на вул. Іванова. Чекали години дві. До домоволодіння під`їхав автомобіль, з якого ніхто не вийшов і автомобіль поїхав далі. Через деякий час під`їхала інша машина, яку потім обшукали. Там знайшли металеві ваги, ложечку з білим нашаруванням. Слідчим комусь з господарів була вручена копія ухвали про проведення обшуку, після чого розпочато обшук. Що вилучалось, він вже не пам`ятає. Обшук тривав приблизно дві години. Під час обшуку були присутні поняті і жінка-адвокат. Потім вони поїхали до домоволодіння на АДРЕСА_3 . Там ще були поліцейські. Там вийшла якась жінка. Слідчий ОСОБА_57 вручив їй ухвалу слідчого судді про обшук. Обшук проводили години півтори. Там були ОСОБА_57 , ОСОБА_59 і він. Всього було чоловік п`ятнадцять це з урахуванням поліцейських. За адресою ОСОБА_60 , обшук проводився в присутності понятих і адвоката. Скоріше за все обшук почали з будинку, потім господарські споруди, а потім обшукали автомобілі, які були біля домоволодіння. З автомобілів нічого не вилучалось. То були БМВ та ОСОБА_61 . Був ще автомобіль Шевроле темного кольору. У подальшому йому стало відомо, що на працівників поліції було подано скарги з відеозаписами. Дозвіл на обшук автомобіля ОСОБА_39 не надавався та з прокурором не погоджувався. З обвинуваченими познайомився під час проведення обшуку на АДРЕСА_3 . ОСОБА_34 був понятим, ОСОБА_35 поліцейським. Після обшуків до прокуратури надійшла скарга з відеозаписом на працівника поліції та понятого. Під час проведення обшуку процесуальних порушень виявлено не було. Усього понятих було четверо. На ОСОБА_56 було двоє понятих. Також пам`ятає, що під час обшуку були присутні малі діти, однак за якою саме адресою, не пам`ятає. Чи проводилась відеофіксація під час обшуку, він не пам`ятає. Під час проведення обшуку скарги на його дії не надходили. Чи надходили скарги на дії інших учасників він не пам`ятає, бо пройшло багато часу.

2.48 Свідок ОСОБА_12 пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_35 знайомий, оскільки довгий час разом працювали в поліції. Голенських він не знає. По АДРЕСА_3 проводився обшук років 5 тому назад. Кому належить домоволодіння він не знає, але знає що там проживала ОСОБА_62 з чоловіком і дітьми. Було отримано повідомлення про необхідність проведення обшуку за адресою по АДРЕСА_3 , проводився інструктаж до початку обшуку. Він на той час був начальником відділу щодо перевірки аптек і лікарських закладів, але точно не пам`ятає, бо це було дуже давно. Слідчий і прокурор надавали доручення про проведення обшуку. Обшук проводили ОСОБА_35 , ОСОБА_63 , він і ще хтось. Точно не пам`ятає. Також під час проведення обшуку був слідчий ОСОБА_57 і прокурор. В домоволодіння заходили в присутності слідчого та прокурора, це було в обідній час. В будинку була жінка ромської національності, ОСОБА_62 і адвокат. Він сам конкретно обшук не проводив, а допомагав своїм колегам. На території домоволодіння був автомобіль сірого кольору ОСОБА_39 . Потім з`ясувалось, що автомобіль належить ОСОБА_43 , якого він сам особисто знав по роботі і тому зателефонував йому і спитав дозвіл на огляд його автомобіля. Останній дозвіл надав. З ОСОБА_64 знайомий, оскільки він за оперативною інформацією також пов`язаний зі збутом наркотичних речовин. Про усний дозвіл ОСОБА_65 він повідомив комусь, але точно не пам`ятає кому. Чи оглядав хто не будь автомобіль, він не пам`ятає. У дворі домоволодіння було декілька камер, які фіксували всі події. Відеозапис розмови з ОСОБА_43 особисто він не робив. Жодних зауважень від власників домоволодіння та з боку сторони захисту за наслідками проведеного обшуку не надходило, всі розписались у протоколі обшуку. Йому стало відомо від прокурора, що від ОСОБА_38 надійшла скарга про те, що під час обшуку у неї зник гаманець та сережка. За вказаним фактом проводилась перевірка. За адресою, де проводився обшук, а саме по АДРЕСА_3 нічного не вилучалось. Вважає, що скаргу ОСОБА_38 написала у зв`язку з неприязним ставленням до працівників поліції. Під час обшуку всі учасники знаходились у полі зору один одного, ніхто не намагався покинути територію домоволодіння. Після перегляду відеозапису долученого прокурором, пояснив, що вказане відео можливо з вул. Тимірязєва, але це не точно. Автомобіль, який оглядали під час обшуку був біло-сірого кольору, а на відеозаписі темного. ОСОБА_66 авто за відеозаписом назвати не може. На відеозаписі ходить по двору невістка ОСОБА_38 . За вказаною адресою шукали наркотичні засоби, однак вилучено нічого не було.

2.49 Свідок ОСОБА_13 пояснив, що ОСОБА_34 він не знає зовсім, ОСОБА_67 знає як працівника поліції та порядну людину. У зв`язку з тим, що пройшло вже дуже багато часу, то він не пам`ятає прізвище ОСОБА_38 та обшук по АДРЕСА_3 . Після перегляду відеозапису долученого прокурором, пояснив, що на другому відео при огляді автомобіля він начеб то впізнав себе, але це не точно. ОСОБА_67 він не впізнав. На першому відеозаписі начебто він впізнав і себе і ОСОБА_67 . З 2016 року нічого вже не пам`ятає.

2.50 Свідок ОСОБА_14 пояснив, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_35 , оскільки разом раніше працювали в поліції. З поліції звільнився в листопаді 2015 року. За час роботи в поліції проводив дуже багато обшуків, тому всі не пам`ятає. З ОСОБА_35 працювали разом в ГУНП в Запорізькій області. Щодо прізвища ОСОБА_68 та адреси вул. ОСОБА_56 він нічого не може сказати. ОСОБА_69 знає, оскільки вона за оперативною інформацією займається торгівлею наркотиками. Прізвища ОСОБА_70 і ОСОБА_26 йому невідомі. Йому нічого не відомо про те, що працівники поліції під час обшуку щось вкрали. В поліції він працював у період з 2003 по 2015 рік, провів багато обшуків. Обшуки проводились за вказівкою начальника, самостійно вони нічого не робили. Йому також знайомий ОСОБА_40 , ОСОБА_63 , ОСОБА_50 , оскільки вони разом працювали. Також знайомий з ОСОБА_71 , ОСОБА_72 і ОСОБА_57 йому не знайомі. Після перегляду відеозапису в судовому засіданні, пояснив, що першим у капелюсі на відео йде він, інших не пам`ятає. На другому відеозаписі також у кепці перший йде він, інших не пам`ятає. ОСОБА_73 з відеозапису йому не знайомий, жінка, яка ходить по двору на відео молодша за ОСОБА_38 і нижча на зріст. Чоловіків з відеозапису він не впізнає.

2.51 Свідок ОСОБА_15 пояснив, що дату і час, коли відбувались події він не пам`ятає. Приблизно події відбувались у 2015-2016 роках. Пам`ятає, що за ухвалою Вільнянського суду було проведено обшук на території двох домоволодінь на території Шевченківського району м. Запоріжжя. Понятих він не пам`ятає. Він на той час працював слідчим Вільнянського РВП. Під час обшуку були вилучені телефони та телефонні картки. Обшук проводився з дозволу домогосподарки. Під час обшуку було отримано повідомлення про зникнення дитини. Дитину знайшли, вона заховалась на території домоволодіння. Точного прізвища домогосподарки не пам`ятає, пізніше приїхали її сини. Вони обшукали домоволодіння, прилеглі споруди. За першою адресою автомобілів не було. Потім всією групою направились до другої адреси: АДРЕСА_3 . На стук у двері відкрив господар, там вже був захисник. На території домоволодіння знаходився автомобіль, який вони візуально оглянули. Дозвіл на огляд надав власник. ОСОБА_66 автомобіля він не пам`ятає. Нічого забороненого виявлено не було. Щось вилучали, однак що саме він не пам`ятає. Під час обшуку здійснювалась фотофіксація. Захисник сказала їм, що у неї будуть зауваження, однак про них вона заявить окремо. Йому відомо, що під час обшуку зникло якесь майно, однак все, що вилучалось було зафіксовано, про інше йому невідомо. Власниця домоволодіння до них зі скаргами не зверталась.

2.52 Свідок ОСОБА_16 пояснив, що події відбувались у 2015 році. ОСОБА_35 був його підлеглим. У зв`язку з тим, що не вистачало людей, до проведення обшуку були залучені працівники з різних відділів, у тому числі ОСОБА_50 , ОСОБА_63 , ОСОБА_52 , ОСОБА_49 . Йому на виконання видали доручення на проведення обшуків. Одна адреса була на вул. Тимірязєва, а іншу він не пам`ятає. Інструктаж проводиться заздалегідь, оскільки рано в ранці працівники поліції виїжджають за місцем проведення обшуків. На одній адресі був прокурор, на іншій слідчий, розподілу обов`язків між оперативними працівниками не було. Його задача була знайти ОСОБА_69 . По вул. Тимірязєва ОСОБА_17 не було, він знайшов її за іншою адресою, після чого привіз до вул. Тимірязєва. Домоволодіння було велике, було багато господарських споруд. ОСОБА_38 заявила про зникнення дитини, щоб відволікти від пошуку наркотиків. Під час обшуку, а ні від власників домогосподарства, а ні від захисника зауваження не надходили. У дворі знаходився автомобіль Шевроле чорного кольору. Власником авто був чоловік. Після проведення обшуку у ОСОБА_38 , проводився обшук і у нього вдома. Вказав, що ОСОБА_17 є особою, яка впливає на криміногенну обстановку в Україні. Йому відомо, що по працівнику поліції ОСОБА_35 після проведення обшуку по АДРЕСА_3 проводилась службова перевірка, однак жодних неправомірних дій останнього, під час проведення обшуку, виявлено не було. Під час обшуку автомобіля, його не було. Міг бути слідчий або прокурор. Після перегляду відеозапису в судовому засіданні повідомив, що огляд автомобіля проводив ОСОБА_35 та невідома йому особа.

2.53 Свідок ОСОБА_17 пояснила, що потерпілий є її цивільний чоловік, який на даний час тяжко хворіє. Особисто вона не бачила як проводився обшук автомобіля ОСОБА_39 , лише чула все зі слів чоловіка та невістки. Заяву у поліцію була подала у стані афекту. На вул. Тимірязєва вона буває інколи у сина. З її особистих речей нічого не зникло. Події відбувались у 2015 році. На момент початку обшуку, вона знаходилась по АДРЕСА_4 у свого старшого сина. Там також був проведений обшук. Обвинувачених вона не знає і під час проведення обшуку на АДРЕСА_3 їх не було. Під час обшуку був присутній прокурор. Її чоловік під час обшуку знаходився у будинку, оскільки він проходив хіміотерапію і погано себе почував. Що відбувалось у дворі, він не бачив. Під час обшуку у дворі були включені відеокамери і все записано на жорсткий диск. Цей диск дивився чоловік та невістка. Вона ходила до експерта з цим диком на вул. Аваліані, щоб провести експертизу, що і зробили. Диск вона забрала, але він загубився. Чоловік мав автомобіль, на якому їздив по генеральній довіреності, власника автомобіля вона не знає. Машина була чорного кольору. Обшук автомобіля ОСОБА_39 вона бачила на відео. Вона під час обшуку не була присутня та не знає, що було в автомобілі. Пройшло багато років, тому вона не пам`ятає. Після перегляду відеозапису пояснила, що на подвір`ї ходить її невістка ОСОБА_74 .

Відповідно до чинного законодавства, суд допитав тих свідків, допит яких був можливим, і які були заявлені стороною обвинувачення.

ІІІ Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор вважає вину ОСОБА_3 і ОСОБА_4 доведеною поза розумним сумнівом та враховуючи, що останні свою провину не визнали, з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, просив визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 162 та ч. 3 ст. 191 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки застосувавши ст. 49 КК України, за ч. 3 ст. 191 КК України визнати винуватим та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 просив визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні заперечував повністю. Захисник ОСОБА_7 просив виправдати ОСОБА_4 у зв`язку з недоведеністю його винуватості, окрім того, останній не є суб`єктом злочину передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. Також посилався на те, що долучені до справи документи не містять інформації про заволодіння коштами, отже в діях обвинуваченого відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_75 у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні заперечував повністю. Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили виправдати його за ч. 2 ст. 162 та ч. 3 ст. 191 КК України у зв`язку недоведеністю його винуватості, відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення.

Окрім того, захисник ОСОБА_7 просив визнати недопустимим доказ сторони обвинувачення, а саме флеш накопичувачVERICO CORDIAL 16 на якому перебувають копії відеозаписів з відео реєстратора DAHUA з території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 .

Потерпілий у судове засідання не з`явився, подав заяву про неможливість бути присутнім у судовому засіданні у зв`язку з складною хворобою, просив розгляд справи проводити без його участі (т.4 а.с. 37).

ІY Мотиви суду та положення закону, якими керувався суд.

Допитавши обвинувачених, свідків, здійснивши повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження й оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів - з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, виходячи із загальних засад кримінального провадження, зокрема, верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 встановлено, що кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень статей 3, 8 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь та гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із статтею 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права за свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 9 КПК України на слідчого, прокурора покладений обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.ч. 2, 6 ст. 22 КПК України).

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

За змістом ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Склад злочину - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин. Обов`язковими елементами складу злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

4.1 Висновки суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 162 КК України.

Так, згідно пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення він відповідно до наказу начальника ГУ МВС України в області від 05.07.2011 N? 216 о/с, обіймаючи посаду оперуповноваженого відділу оперативних розробок управління боротьби з незаконним обігом наркотиків ГУ МВС України в Запорізькій області є службовою особою, наділеною повноваженнями та здійснюючи функції представника влади, працівником правоохоронного органу, в рамках кримінального провадження N? 0000626 від. 21.04.2015 за ч. 2 ст. 307 КК України достовірно знаючи вимоги ст.ст. 41, 233, 234, 236, 237 КПК України щодо неухильного дотримання оперативними працівниками під час кримінального провадження вимог Конституції України, чинного КПК України та відповідальності за законність здійснення процесуальних дій, усвідомлюючи вимоги щодо суворого дотримання вимог законодавства. Однак, 17.06.2015 в період часу з 11.55 до 11.58 години діючи умисно, хибно розуміючи завдання служби, з метою підвищення особистих показників у роботі, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , без добровільної згоди фактичного власника (володільця) транспортного засобу, в порушення вимог ст.ст. 233, 234, 236, 237 КПК України не маючи дозволу слідчого суді для проведення в ньому обшуку, шляхом вільного доступу проник до автомобілю марки «Шевроле Малібу», д.н. НОМЕР_1 , що перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_18 .

Продовжуючи свої злочинні дії, незважаючи на відсутність слідчого та прокурора, без доручення на проведення слідчих (розшукових) дій, ОСОБА_3 провів у вказаному автомобілі несанкціонований обшук, з метою відшукування заборонених предметів, засобів та речовин.

За результатами проведення обшуку автомобіля марки «Шевроле Малібу», д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 будь-яких процесуальних документів не склав та слідчому чи прокурору про проведення вказаної слідчої дії не повідомив.

Своїми злочинними діями порушив передбачене ст. 30 Конституції України право ОСОБА_18 на недоторканість його володіння.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Оцінивши у сукупності наявні у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, в порядку ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи із засад справедливості, виваженості та неупередженості, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що пред`явлене ОСОБА_76 обвинувачення за ч.2 ст. 162 КК України не знайшло своє підтвердження в ході судового провадження, враховуючи наступне.

Статтею 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України та ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України та ч.4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення. Лише таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі. Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого - воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

За змістом статті 162 КК України «Порушення недоторканості житла» - ч.1 цієї статті не законне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян, ч.2 цієї статті, ті самі дії, вчиненні службовою особою або із застосуванням насильства чи з погрозою його застосування.

Даний злочин вважається закінченим з моменту вчинення однієї із вказаних у цій статті дій.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується лише прямим умислом. Винна особа усвідомлює, що порушує недоторканність житла громадян і бажає вчинити такі дії. Мотиви і мета цього злочину можуть бути різними.

Відповідно до ст. 233 КПК України, яка регулює порядок проникнення до житла:

Ніхто немає права проникнути дожитла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьоюцієї статті.

Під житлом особи розуміється будь - яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосованедля постійногоабо тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

Частинами 2, 3 ст. 41 КПК України передбачено, що під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого. Співробітники оперативних підрозділів (крім підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України) не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора.

Доручення слідчого, дізнавача, прокурора щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом.

Частиною першою статті 236 КПК України передбачено, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.

Отже, з аналізу вищевказаних статей вбачається, що обшук проводиться слідчим чи прокурором, відповідно ними мають бути складені процесуальні документа за результатами проведення обшуку, також слідчий або прокурор може залучити для проведення обшуку інших учасників кримінального провадження у тому числі і співробітників оперативних підрозділів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.06.2015 року, надано слідчому Вільнянського РВ ГУВС України в Запорізькій області ОСОБА_15 , який здійснює досудове розслідування №0000626 від 21.04.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, дозвіл на обшук житлового будинку АДРЕСА_3 , володільцем якого є ОСОБА_20 ( ОСОБА_18 ) з метою виявлення та вилучення речових доказів-наркотичних засобів, їх аналогів та/або прекурсорів, що можуть там зберігатися (т.1, а.с. 170).

Слідчим СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ст. лейтенантом ОСОБА_15 надано доручення на проведення слідчих дій у порядку ст. 40 КПК України у якому останній доручає оперативним підрозділам УБНОН УМВС України в Запорізькій області провести обшуки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Іванова 3, м. Запоріжжя, вул. Тімірязєва 324, автомобіля марки Ауді А6 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_24 , автомобіля БМВ д.н. НОМЕР_4 . Виконати 17.06.2015.

Старшим оперуповноваженим УБНОН ГУМВС України в Запорізькій області складено рапорт на ім`я начальника УБНОН ГУМВС України в Запорізькій області майора міліції ОСОБА_77 про виконання доручення слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 17.6.2015 року (т.2а.с.22-23).

Згідно протоколу обшуку від 17.06.2015 року проведеного слідчим СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_15 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тімірязєва, 324, наданого стороною захисту (т.2, а.с.129-133), наявність якого у матеріалах кримінального провадження не заперечувалась прокурором, оперуповноважений ОСОБА_3 був присутній під час обшуку у тому числі підписав складений слідчим протокол обшуку.

З вищевикладеного випливає, що оперуповноважений ОСОБА_3 за дорученням слідчого був присутній під час проведення обшуку за вищевказаною адресою, отже виконував всі вказівки слідчого та прокурора під час проведення обшуку.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується також, що в рамках одного кримінального провадження обшуки проводились за декількома адресами, також слідчим суддею було надано дозвіл на обшук декількох автомобілів.

Автомобіль «Шевроле Малібу» під час обшуку знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується свідками сторони обвинувачення та показами обвинувачених.

Так, перевірка наявності фактичних підстав для проведення обшуку передбачає з`ясування декількох обов`язкових складових, визначених законодавцем у ч. 5 ст. 234 КПК. Крім того, ст. 233 КПК встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Винятком з цього правила є невідкладні випадки, під якими необхідно розуміти лише такі зазначені в цій нормі виключні обставини, які існували на момент проникнення до житла чи іншого володіння особи та через терміновість унеможливлювали отримання в порядку, передбаченому КПК, відповідного дозволу слідчого судді.

На момент проведення обшуку автомобіля ОСОБА_39 , який знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , існували такі обставини, які унеможливлювали отримання слідчим попередньо в порядку, передбаченому КПК, відповідного дозволу слідчого судді до проведення слідчої дії, оскільки будь-яке зволікання із проведенням обшуку в той же день, могло призвести до втрати важливих доказів у справі.

(Постанова колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 05.04.2023 у справі № 683/1200/18 (провадження № 51-2911км22) https://reyestr.court.gov.ua/Review/110144423).

З показань свідків сторони обвинувачення, обшук автомобіля ОСОБА_39 проводився невідкладно і за усної згоди власника, якого було встановлено співробітника УБНОН під час проведення обшуку в присутності слідчого, прокурора, понятих.

За результатами обшуку саме на слідчого покладено обов`язок скласти протокол обшуку. В разі проведення невідкладного обшуку без ухвали слідчого судді, слідчий або прокурор зобов`язані звернутися до слідчого судді з клопотання про надання дозволу на обшук.

Під час допиту в суді слідчий ОСОБА_15 повідомив, що обшук автомобіля «Шевроле Малібу» проводився зі згоди власника автомобіля, інформацію про обшук автомобіля не вніс до протоколу обшуку, оскільки з нього нічого не вилучалось.

Отже в даному випадку невідкладність проведення обшуку автомобіля була пов`язана з об`єктивними причинами. Саме невідкладність обшуку на перших етапах з подальшим санкціонуванням цієї процесуальної дії слідчим суддею пов`язана зі специфікою розкриття злочинів цієї категорії.

Враховуючи, що обшук автомобіля Шевроле Малібу, який проводився невідкладно та який знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , дозвіл на обшук якого було видано слідчим суддею, проводився в присутності слідчого та прокурора, на яких безпосередньо і покладений обов`язок звернутися до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу про обшук, у діях ОСОБА_3 відсутній склад злочину передбачений ч. 2 ст. 162 КК України.

Прокурором не доведено у суді суб`єктивну сторону цього злочину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, стороною обвинувачення не доведена.

4.2 Висновки суду щодо кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 191 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, а саме заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Частиною 3 статі 191 КК України, обвинувачення за якою пред`явлено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , передбачено відповідальність за три форми вчинення злочину - привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем (об`єктивна сторона злочину).

Вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи.

Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем (за умови, що майно, яким винний заволодіває, не ввірене йому, не перебуває в його безпосередньому віданні, але внаслідок службового становища суб`єкт злочину має право оперативного управління цим майном).

Зловживання службовим становищем як спосіб заволодіння майном означає, що особа порушує свої повноваження і використовує організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарчі функції для незаконного і безоплатного обертання чужого майна: незаконно дає вказівку матеріально відповідальній особі, підлеглій їй, про видачу майна; отримує майно за фіктивними документами тощо.

Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вважається закінченим з моменту отримання можливості розпорядитися ним на власний розсуд.

Суб`єктом привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем може бути лише службова особа.

Згідно ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Суб`єктом заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем може бути тільки службова особа.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Обвинувачення пред`явлене ОСОБА_4 і ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 191 КК України в заволодінні майном шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою ґрунтується на висновках органу досудового розслідування про те, що обвинувачений ОСОБА_3 , відповідно до наказу начальника ГУ МВС України в області від 05.07.2011 N? 216 о/с, обіймаючи посаду оперуповноваженого відділу оперативних розробок управління боротьби з незаконним обігом наркотиків ГУ МВС України в Запорізькій області є службовою особою, наділеною повноваженнями та здійснюючи функції представника влади, працівником правоохоронного органу, в рамках кримінального провадження N? 0000626 від 21.04.2015 за 4. 2 ст. 307 КК України здійснюючи функції представника влади 17.06.2015 в період часу з 11.55 до 11.58 години у ході проведення несанкціонованого обшуку автомобілю марки «Шевроле Малібу», д.н. НОМЕР_1 , що перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_18 діючи умисно з корисливих мотивів з метою особистого незаконного збагачення у процесі вчинення злочину вступив у змову щодо незаконного заволодіння чужого майна з раніше знайомим йому ОСОБА_4 , якого він відповідно до п. 25 ст. 3 КПК України залучив як понятого усвідомлюючи його схильності до вчинення злочинів, у т.ч. до вчинення корисливих злочинів, зловживаючи своїми службовими повноваженнями представника влади, які надали йому можливість отримати доступ до речей та матеріальних цінностей при відшуканні в автомобілі грошових коштів у сумі одна тисяча гривень, які перебували в середині гаманця, що належав ОСОБА_18 , діючи разом з ОСОБА_4 заволодів зазначеним майном та передав його останньому для збереження. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 заволоділи грошовими коштами ОСОБА_18 , які перебували в гаманці, у результаті чого потерпілому спричинено матеріальну шкоду на суму одна тисяча гривень.

Обвинувачення ОСОБА_4 ґрунтується на тому, що будучи особою, яка неодноразово залучалась працівниками УБНОН ГУ МВС України в Запорізькій області для проведення слідчої дії - обшуків у якості понятого відповідно до п. 25 ст. 3 КПК України був учасником кримінальних проваджень, будучи раніше знайомий з оперуповноваженим УБНОН ГУ МВС України в області ОСОБА_3 , який у свою чергу усвідомлював схильність ОСОБА_4 до вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, у т.ч. до вчинення корисливих злочинів.

Так, 17.06.2015 працівниками УБНОН ГУ МВС України в області ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України, в рамках кримінального провадження N? 0000626 від 21.04.2015 за ч.2 ст. 307 КК України, запрошено ОСОБА_4 , як незаінтересовану особу (понятого) прийняти участь у проведенні обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Далі, в період часу з 11.55 до 11.58 години ОСОБА_4 в ході проведення ОСОБА_3 несанкціонованого обшуку автомобілю марки «Шевроле Малібу», д.н. НОМЕР_1 , діючи разом за попередньою змовою з останнім з корисливих мотивів маючи на меті заволодіння грошовими коштами у сумі одна тисяча гривень, які перебували в гаманці, що належав ОСОБА_18 , усвідомлюючи, що ОСОБА_3 в ході обшуку діє як посадова особа з владними повноваженнями, користуючись ними отримує доступ до матеріальних цінностей скориставшись цією обставиною при отриманні ОСОБА_3 доступу до грошових коштів у сумі одна тисяча гривень, які знаходились в гаманці, діючи разом з останнім та усвідомлюючи, що зможе уникнути кримінальної відповідальності у процесі вчинення злочину виконав вказівку ОСОБА_3 та поклав зазначений гаманець у кишеню своїх брюк впевнившись у відсутності очевидців таких дій, чим заволодів матеріальними цінностями обернувши їх на свою та ОСОБА_3 користь.

Обвинувачення ґрунтується на заявах потерпілого про викрадення коштів у сумі 1000,00 грн. та відеозаписі, який було долучено до матеріалів справи в 2020 році свідком ОСОБА_17 , а саме на флеш накопичувачі VERICO CORDIAL 16 на якому перебувають копії відеозаписів з відео реєстратора DAHUA з території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 .

Безпосередньо відеореєстратор та записи, які були ним зроблені судом не досліджувались, оскільки стороною обвинувачення надані не були.

Згідно матеріалів справи, відеореєстратор DAHUA моделі DHI-NVR4216 серійний номер TZA4JY161WCOTKT з встановленими на ньому жорсткими дисками моделі WD RED 3tb серійний номер N?WCC4N1337601 та серійний номер №WCC4N1396994 було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_17 в 2015 році, однак нею було втрачено, що вона підтвердила на допиті в суді.

Так, з матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 в момент скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення жодну посаду в органах поліції не займав, під час обшуку був залучений співробітника УБНОН ГУ МВС України в якості понятого.

Особу, яка, не обіймаючи посаду в органах влади або місцевого самоврядування, здійснює організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські обов`язки за спеціальним повноваженням, може бути визнано службовою.

Кримінальним процесуальним законом не наділено понятого організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими обов`язками.

Отже в даному випадку ОСОБА_4 не є суб`єктом злочину передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Окрім того, стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження факту заволодіння обвинуваченими майном потерпілого в сумі 1000,00 грн., які перебували за версією обвинувачення в середині гаманця.

Свідки обвинувачення факт заволодіння коштами потерпілого не підтвердили, сам потерпілий не прибув за викликами до суду та на дав заяву про розгляд справи без його участі. Свідок ОСОБА_17 , яка перебуває з потерпілим в фактичних шлюбних відносинах, підтвердила, що ОСОБА_78 на час проведення обшуку користувався автомобілем ОСОБА_39 на підставі довіреності, яка наявна в матеріалах справи. Про викрадені кошти нічого пояснити не змогла.

За таких обставин, суд вважає недоведеним висунуте обвинувачення ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у заволодінні грошовими коштами за попередньою змовою.

Захисником під час судового розгляду також наголошувалось на недопустимості доказу а саме відеозапису долученого прокурором , що не може залишитись поза увагою суду.

Так, суд погоджується із доводами сторони захисту, що відеозапис долучений прокурором на флеш накопичувачі VERICO CORDIAL 16 на якому перебувають копії відеозаписів з відео реєстратора DAHUA з території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 є недопустимим доказом, з наступних підстав

В суді прокурором було долучено до справи флеш накопичувач VERICO CORDIAL 16, наданий громадянкою ОСОБА_17 24.02.2020 року, як такого, на якому зафіксовані події з обшуку в будинку по АДРЕСА_3 (т. 3 а.с. 98).

Протоколом огляду від 26.02.2020 року слідчим було здійснено огляд флеш накопичувача VERICO CORDIAL 16 з відеозаписом, наданого потерпілою ОСОБА_17 , як такого, що був з копійований з реєстратора DAHUA, який був встановлений в будинку по АДРЕСА_3 в момент обшуку. При цьому сам відео реєстратор слідчим не оглядався.( т.3, а.с. 98).

Оригінальний носій інформації відеореєстратор DAHUA було оглянуто слідчим 17.08.2015 року, та в опечатаному вигляді передано ОСОБА_17 на зберігання, який як вона підтвердила під час допиту в суді нею було втрачено. Звідки і з якого носія інформації були зроблені нарізка відео на флеш накопичувач VERICO CORDIAL 16, який передала слідчому ОСОБА_17 в 2020 році тобто через п`ять років після події, судом не встановлено.

Отже суд, визнає слушними зауваженнями сторони захисту щодо сумнівів походження вищевказаного доказу.

Окрім того, суд звертає увагу, що у розпорядженні органу досудового розслідування перебував оригінал доказу відео реєстратор з фіксацією подій, а саме обшуку домоволодіння по АДРЕСА_3 , копії зазначеного доказу зроблені не були.

Так, згідно з вимогами ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій його було надано. Сторона кримінального провадження, якій надано речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються у протоколі огляду. Таким чином, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ може бути надано стороні кримінального провадження добровільно або на підставі судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 10.09.2020 року по справі 751/6069/19 визначив, що матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Долучений слідчим до матеріалів провадження в якості речового доказу флеш накопичувач з відеозаписом не є за викладених обставин примірником електронного доказу, який було визнано речовим доказом та надано експерту для дослідження.

За таких обставин, суд визнає вищевказаний доказ недопустимим.

Разом з тим, суд використовував інформацію з цих джерел для обґрунтування рішення про виправдання особи, виходячи з такого.

Серед питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, з огляду на положення ч. 6 ст. 368 КПК України, законодавець передбачив й те, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наведені положення процесуального закону судом були дотримані, оскільки при ухваленні цього вироку враховані правові позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зокрема викладені в постанові від 18 грудня 2019 року (провадження № 51-3127км19).

Так, докази, отримані стороною обвинувачення з істотним порушенням вимог КПК під час досудового розслідування, надані суду для доведення винуватості ОСОБА_3 і ОСОБА_79 й визнані судом недопустимими, не можуть бути покладені в основу обвинувачення, але інформація з цих джерел може використовуватися для обґрунтування висновків про невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Задля розв`язання завдань, визначених ст. 2 КПК України, зміст та форма кримінального провадження, яким відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого КК України, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, визначених в ст. 7 КПК України, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність. В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України та положень ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Тобто зазначена конституційна норма та процесуальна норма, передбачена ст. 17 КПК України, на відміну від ст. 86 КПК України, передбачають неможливість використання недопустимих доказів саме для обґрунтування обвинувачення.

Системне тлумачення зазначених норм дає підстави до висновку, що докази, отримані стороною обвинувачення з істотним порушенням процесуального порядку, й визнані на цій підставі недопустимими, не можуть бути покладені в основу його обвинувачення, проте інформація з цих джерел може використовуватись для обґрунтування невинуватості виправданого. Позбавлення сторони захисту такого права призводить до покладення на неї негативних наслідків порушень закону, допущених стороною обвинувачення при отриманні доказів, що виправдовують осіб.

Так, відео досліджене у судовому засіданні, жодним чином не підтверджує факт заволодіння обвинуваченими коштами потерпілого. З відео вбачається, що декілька чоловіків оглядають автомобіль чорного кольору, у тому числі і обвинувачені, що ними під час розгляду справи не заперечувалось. Стосовно передачі один одному якогось предмету (речі), під час огляду автомобіля, що зафіксовано на відео, останні повідомили, що передавали телефон.

Висновком експерта від 26.08.2015 року N? 105-кт, який проводив компютерно-технічну експертизу, під час якої безпосередньо було досліджено відео реєстратора DAHUA також не підтверджено заволодіння коштів обвинуваченими (т. 2 а.с. 150-163). Так на фото зроблених експертом видно, автомобіль чорного кольору, який розташований на подвір`ї домоволодіння, на фото: 1.10, 1.11, 1.12 видно що четверо чоловіків оглядають цей автомобіль, на фото 1.27-1.33 видно, що поруч з автомобілем також знаходиться жінка. Фото є нечіткими, жодних облич не видно.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, що проголошено однією з засад кримінального провадження, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю у відповідності до ст. 3 Основного Закону України.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, як випливає із змісту ст. 21 Конституції України.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Всебічно дослідивши всі обставини кримінальної справи та оцінивши кожний зібраний під час досудового розслідування докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів обвинувачення з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що частина із них здобута з грубим порушенням норм чинного законодавства, а інші - як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи опосередковано не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті.

Згідно з ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» усі сумніви відносно доведеності звинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Якщо зібрані у справі докази не підтверджують звинувачення і усі можливості збирання доказів вичерпані, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повинні бути виправдані, на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю їх винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень.

V. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні віднести на рахунок держави

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370-371, 373-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч. 3 ст. 191 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується особа.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Речові докази: флеш накопичував VERICO CORDIAL 16 на якому містяться відеозаписи з відеореєстратора DAHUA з території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 залишити в матеріалах справи.

Витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1