Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/497/25
Провадження №: 1-кп/332/340/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України..

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 11.04.2025 року, обґрунтовуючи тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, забезпечить явку обвинуваченого до суду, і буде запобігати вчиненню інших кримінальних правопорушень. На його думку, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений просив вирішити клопотання прокурора на розсуд суду .

Захисник обвинуваченого просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, прокурором подано заяву ОСОБА_6 про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

На даному етапі суд тільки встановлює наявність чи відсутність ризиків передбачених ст..177 КПК України для вирішення підставності продовження чи не продовження обвинуваченому запобіжного заходу і не вправі досліджувати докази по справі.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

У судовому засіданні прокурором належним чином доведено існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії тяжкого кримінального правопорушення, а отже, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, може переховуватись від та суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом із цим, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 у випадку застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може здійснювати тиск на потерпілого, що негативно вплине на його психологічний та моральний стан та може спровокувати у нього бажання відмовитися від наданих свідчень, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. На існування ризику, передбаченому п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що ОСОБА_4 тричі був судимий за вчинення кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, не працевлаштований, що свідчить про відсутнє постійне джерело доходів, та вказує на те, що обвинувачений з метою пошуку коштів для подальшого існування, може вчинити інші корисливі кримінальні правопорушення

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що наведені прокурором у підготовчому судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися, тому суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою доцільно задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 183 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, продовжити на 60 (шістдесят) днів тобто до 06 червня 2025 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на умовах викладених в ухвалі Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2024 року.

Копію ухвали вручити прокурору, а обвинуваченому та його захиснику надіслати копію ухвали засобами електронного зв`язку.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1