Справа № 444/251/25
Провадження № 1-кп/444/146/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засдання ОСОБА_2

номер кримінального провадження № 0000530 відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2024 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Жовква, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, освіта середня спеціальна, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 18.03.2024 року; орган, що видав - 4628, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; раніше судимого - востаннє вироком Жовківського районного суду Львівської області від 02.11.2022 року за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; із застосуванням ст. 75 КК України, звільнено від відбування та призначено іспитовий строк 2 (два) роки з покладенням обов"язків передбачених п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 26 листопада 2024 року близько 13 години 30 хвилин, розуміючи, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» (з подальшими змінами та продовженнями) на території України введено воєнний стан, маючи умисел на вчинення крадіжки, із корисливих мотивів, діючи повторно, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, зайшов на територію господарства АДРЕСА_2 , де шляхом віджиму вікна умисно проник всередину будинку, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав належні ОСОБА_6 м`ясорубку марки «Zelmotor 489.81 1900 Вт» у повній комплектації вартістю 3735,75 гривень та дорожню валізу «ORMI» вартістю 1781,88 гривень, які знаходились в кімнаті будинку, після чого покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 5517 гривень 63 копійки, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_5 22.01.2025 року укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 повністю, беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Зазначив, що підтримує угоду про визнання винуватості, просить її затвердити.

Сторони погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, його сприяння органу досудового розслідування, наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), обтяжуючої обставини- рецидив злочинів, а тому, досягають згоди, що ОСОБА_3 має понести покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 22.01.2025 року укладену між ним та прокурором за участі його захисника.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що не заперечує щодо затвердження угоди про визнання винуватості від 22.01.2025 року укладеної між обвинуваченим та прокурором за участі захисника обвинуваченого.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілої, які не заперечили проти затвердження угоди про визнання винуватості від 22.01.2025 року по даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Із заяви потерпілої ОСОБА_6 (а.с. 8) видно, що вона не заперечує щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 з участю його захисника.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та обвинуваченим за участі його захисника відповідає вимогам, передбаченим ст. 472- 474 КПК України і тому може бути за даною угодою ухвалений вирок.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтями 394, 424, 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а прокурором при укладенні угоди враховано вимоги ст. 470 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, дана угода укладена без застосування насильства, примусу, погроз чи непередбачених обіцянок, вимоги ч. 4 ст. 474 КК України обвинувачена розуміє.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того суд, перевіривши угоду на відповідність вимог КПК України та КК України, прийшов до висновку про відсутність підстав, передбачених для відмови в затвердженні угоди згідно ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а відтак дана угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим за участі захисника обвинуваченого підлягає затвердженню.

Вина ОСОБА_3 полягає в тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, а тому суд його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину та особу винного, який не працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря -нарколога чи лікаря- психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, а тому суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання в межах санкції статті за якою він судиться, а саме у виді покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Беручи до уваги, що обвинувачений будучи засудженим вироком Жовківського районного суду Львівської області від 02.11.2022 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, на шлях виправлення не став, інкриміноване йому кримінальне правопорушення в силу ст. 12 КК України є тяжким злочином, суд вважає за можливе обрати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, як єдиний засіб перевиховання в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням особи ОСОБА_3 , який є неодноразово судимим, що стверджується довідкою про судимість та копією вирокуЖовківського районного суду Львівської області від 02.11.2022 року , суд приходить до висновку, що ті обставини, які пом"якшують покарання ОСОБА_3 не знижують ступені тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому підстав для застосування 75 КК України судом не вбачається.

Суд враховує, що матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України необхідно скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 373, 374, 376, 474, 475, 476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 січня 2025 року укладену між прокурором Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу фактичного затримання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 залишити особисте зобов"язання.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави кошти в розмірі 5969 грн. 25 коп. з яких в рахунок відшкодування витрат за проведення:

1) товарознавчої експертизи на підставі висновку експерта №СЕ-19/114-24/30230-ТВ від 27.12.2024 року в сумі 1591,80 грн.;

2) товарознавчої експертизи на підставі висновку експерта №СЕ-19/114-24/30228-ТВ від 27.12.2024 року в сумі 1591,80 грн.;

3) дактилоскопічної експертизи на підставі висновку експерта №СЕ-19/114-24/30694-Д від 27.12.2024 року в сумі 2785,65 грн.

Речові докази, а саме:

1) кухонний ніж, який передано на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області - знищити;

2) дорожню валізу синього кольору на колесах, яку передано на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Роз`яснити ОСОБА_3 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 22 січня 2025 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_3 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження , який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1