Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/167/22
Провадження № 1-кп/945/237/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2022 року за № 0000004 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Южноукраїнськ Миколаївської області, громадянина України, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

07 лютого 2022 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2022 вказане кримінальне провадження розподілене головуючому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2022 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, призначено до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника, надав свою згоду на закриття кримінального провадження відносно нього.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти клопотання сторони захисту.

Заслухавши у судовому засіданні сторін кримінального провадження, розглянувши клопотання, суд дійшов такого.

ОСОБА_5 , відповідно до обвинувального акта, висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Так, ОСОБА_5 08.01.2022 приблизно о 07:25 на автомобілі BMW Х5, державний номер НОМЕР_1 , приїхав до автомобільно-заправочної станції ТОВ МК ОЙЛ ТРЕЙД, розташованj] за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Нечаяне, вул. Одеська, 23, де у ньбого виник умисел на шахрайське заволодіння паливом А-95 Євро-Е5.

Реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з метою власного незаконного збагачення, ОСОБА_5 зайшов до приміщення каси АЗС, де користуючись довірою оператора, замовив пальне марки А-95 Євро-Е5 до повного баку, та в подальшому не розрахувавшись з касиром за пальне, вийшов з приміщення АЗС та

направився до автомобіля марки BMW Х5, державний номер НОМЕР_1 , сів за кермо вказаного автомобіля та почав чекати поки наповниться бак автомобіля, в подальшому користуючись тим, що молодший оператор здійснював заправку автомобіля та не був усвідомлений, що ОСОБА_5 не розрахувався за паливо, залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Такими своїми навмисними шахрайськими діями ОСОБА_5 заволодів 71,999 літрів палива, яке належить ТОВ МК ОЙЛ ТРЕЙД, на суму 2086 грн. 99 коп.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року (далі Закон України від 18.07.2024) та стаття 51 КУпАП викладена в такій редакції:

Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, -

тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, -

тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -

тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, -

тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб".

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення, не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 5 Розділу XX («Перехідні положення») Податкового кодексу України: якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1. статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неоподатковуваний мінімум доходів громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2481 гривень.

Відтак, для норм адміністративного та кримінального законодавства неоподаткований мінімум доходів громадян у 2022 році становить 1240 гривень 50 копійок.

Виходячи з внесених змін, за ст. 190 КК України кримінально караними є заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), де вартість викраденого майна перевищує 2481 гривень, отже шахрайство на суму до 2481 гривень не є кримінально караним діянням.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 КК України визначено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Згідно з постановою Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 945/3522/18: за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК. Згідно з частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу (ч. 7 ст. 284 КПК України).

Статтею 479-2 КПК України визначено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що підозрюваним вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні у січні 2022 року заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою, на суму 2086 грн. 99 коп., у той час, як неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 01.01.2022 становив 2481 грн, отже станом на дату розгляду кримінального провадження, вчинене ОСОБА_5 діяння, не є саме кримінально караним діянням. При цьому, ОСОБА_5 не заперечує проти закриття кримінального провадження.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМ, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України, а тому внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотню дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

За викладених обставин, суд вважає, що клопотання захисника є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні

Речові докази, відповідно до ст. 100 КПК України, у даному кримінальному провадженні слід залишити у матеріалах кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

За викладених обставин, суд вважає, що клопотання захисника є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 286, 288, ч. 3 ст. 479-2 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000004, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази у кримінальному провадженні: фіскальний чек № 495528 від 08.01.2022, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1