Справа № 215/260/25
УХВАЛА
04 березня 2025 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
старшого слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.115, ч.4 ст.152 КК України:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянину України, який не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючий, з середньою освітою, перебував раніше на обліку у лікаря психіатра з 2001 року з приводу легкої розумової відсталості та знятого з обліку в 2009 році у зв`язку з відсутністю відомостей та у лікаря нарколога на обліку не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженому:
- 06.05.2008 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, 289 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75, 104, 76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік;
- 11.11.2008 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч. 1 ст.70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 6 років позбавлення волі у виправній колонії;
- 10.11.2015 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 304, 27 ч.3, 289 ч.2, 69, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 14.03.2017 з Софіївської ВК по відбуттю строку покарання;
- 11.01.2019 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;
- 08.10.2020 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 11.01.2019 та остаточно до відбуття покарання призначено 3 роки 3 місяці позбавлення волі. 21.11.2022 звільнений з Софіївської ВК по відбуттю строку покарання;
В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.01.2025 ОСОБА_5 знаходився сумісно зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем їх сумісного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де в останніх винила сварка на ґрунті побутових відносин. У період часу з 00.20 годин 09.01.2025 по 00:40 годин 09.01.2025, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, на ґрунті виниклих раніше неприязних відносин до ОСОБА_7 , у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 смерті з мотивів гострої неприязні до останньої. Таким чином, ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні кімнати вищевказаної квартири, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у безпосередній близькості до ОСОБА_7 схопив її та почав умисно наносити їй почергово, в хаотичному порядку, удари власними руками та ногами по тулубу, голові та обличчю, на що ОСОБА_7 , у свою чергу, намагалась вирватись від нього та благала припинити вищевказані дії, проте ОСОБА_5 , не зупиняючись на досягнутому, схопив побутовий молоток, який знаходився в приміщенні вищевказаної квартири, та бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, тобто бажаючи настання фізичної смерті ОСОБА_7 , почав наносити ним хаотичні удари по тулубу, голові та обличчю у невизначеній на даний час кількості, від яких настала смерть ОСОБА_7 ..
Після цього, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 померла, тобто вважаючи доведеним свій прямий умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 до кінця, ОСОБА_5 припинив наносити їй удари та залишив лежати труп ОСОБА_7 в приміщенні кімнати.
Згідно з остаточним лікарським свідоцтвом про смерть №94 від 09.01.2025, виданого Криворізьким районним відділом ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», смерть ОСОБА_7 настала від травматичного шоку з додатковим діагнозом «Інші уточнені травми з залученням декількох ділянок. Напад з використанням тупого предмета з метою вбивства чи нанесення ушкодження».
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині .
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з кінця 2023 року по 09.01.2025 ОСОБА_5 , не перебуваючи у шлюбі, спільно проживав, вів спільний побут та мав взаємні права та обов`язки з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі з її донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на той час не досягла чотирнадцятирічного віку, а отже є малолітньою. Тобто, вони перебували у сімейних відносинах та були членами однієї сім`ї. Так, у період часу з кінця 2023 року по 09.01.2025 (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_5 , який знаходився сумісно зі своєю малолітньою падчеркою ОСОБА_8 за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 виник прямий умисел, спрямований на вчинення із малолітньою ОСОБА_8 дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, оральним проникненням в тіло останньої з використанням геніталій. Так, ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, розуміючи значення і суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, завідомо знаючи, що ОСОБА_8 не досягла чотирнадцятирічного віку, будучи членами однієї сім`ї, використовуючи безпорадний стан ОСОБА_8 , пов`язаний з малолітнім віком, скориставшись відсутністю свідків та своєю фізичною перевагою, систематично у період часу з кінця 2023 року по 09.01.2025 (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) вчиняв з останньою дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним, оральним проникненням в тіло малолітньої з використанням геніталій. Надалі ОСОБА_5 наказував потерпілій ОСОБА_8 нікому не розповідати про те, що між ними сталося, чим здійснював на неї моральний тиск та залякування.
Згідно з довідкою №83 від 09.01.2025, виданої структурним підрозділом КНП «Криворізька міська лікарня № 16» КМР у малолітньої Вифлянцевї ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серед іншого, встановлений діагноз «Травма зовнішніх статевих органів: садно ділянки задньої спайки статевих губ».
Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 152 КК України за ознаками вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
ОСОБА_5 09.01.2025 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
17.01.2025ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України за ознаками вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ухвали слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу 10.01.2025.
У зв`язку із тим, що досудове розслідування наразі триває, строк якого 03.03.2025 постановою керівника Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_10 продовжено до 09.04.2025, тому продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшились та з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Крім того, на теперішній час на виконанні в ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» перебувають вісім судово-медичних експертиз щодо встановлення генотипу підозрюваного ОСОБА_5 , трупу ОСОБА_7 та малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , а також походження та належності крові, виявленої на речових доказах, які вилучені з місця події. Вказані експертизи призначені після попереднього отримання висновків експертів щодо встановлення групової належності крові підозрюваного ОСОБА_5 , трупу ОСОБА_7 та малолітньої потерпілої (свідка) ОСОБА_11 , які необхідно було долучити до постанов про їх призначення.
Висновки вищевказаних експертиз мають важливе значення у даному кримінальному провадженні, так як у подальшому їх результати будуть впливати на формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 за ухвалою Тернівського районного суду від 10.01.2025 утримується в ДУ «Дніпровська виправна колонія №89», будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, у зв`язку з чим може заробляти на життя внаслідок вчинення нових кримінальних правопорушень, чим допустити настання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, наразі у Тернівському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді справа відносно ОСОБА_5 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розгляд якої призначено на 05.03.2025. Також, слід врахувати те, що ОСОБА_5 , підозрюється у скоєнні злочинів із застосуванням насильства, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку підозрюваного; він може впливати на малолітню падчерку з метою зміни нею показів на його користь. Разом з тим, додатковим ризиком, передбаченим п.п.3, 4 ст.177 КПК України є те, що наразі ще триває досудове розслідування та виконується ряд експертиз в експертних установах, тому підозрюваний ОСОБА_5 у випадку обрання йому більш м`якого запобіжного заходу може незаконно впливати на експертів, з метою отримання недостовірних висновків, на його користь. При продовженні дії запобіжного заходу врахування в даному випадку підлягають підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, такі як: п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину доводиться вагомими доказами, зібраними в ході досудового розслідування; п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років; п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України вік та стан здоров`я ОСОБА_5 (підозрюваний не є неповнолітньою чи особою похилого віку, стан здоров`я дозволяє перебувати в умовах слідчого ізолятору); п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 178 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 тривалий час офіційно ніде не працює, що свідчить про відсутність у нього законно отриманих коштів для існування, не має місця проживання та реєстрації, крім того в останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки; п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 тривалий час офіційно ніде не працює, що свідчить про відсутність у нього законно отриманих коштів для існування; п. 10 ч. 1 ст. 178 КПК України наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.4 ст.152 КК України.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити.
Підозрюваний заперечує проти продовження строку тримання під вартою, посилаючись на його непричетність до скоєного. Крім того, вказав, що працівник поліції ОСОБА_12 платив йому гроші з тим, щоб він зізнався у вчиненні злочинів, а інші працівники поліції його принижували з тією ж самою метою.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечувала проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо її підзахисного, просила застосувати до нього цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації, де проживає наразі його мати.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
09.01.2025 ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.
Виходячи з наведених вище обставин 09.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та 17.01.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України.
Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.01.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів, тобто по 10.03.2025 включно.
Слідчий суддя, в обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилався на те, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років; не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, змінити своє місце проживання, чим перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до слідчого, прокурора та суду.
Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).
Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).
Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.4 ст.152 КК України, що підтверджується, зокрема: оглядом місця події приміщення квартири АДРЕСА_3 від 09.01.2025, де виявлено труп ОСОБА_7 ; показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; показами малолітнього свідка ОСОБА_11 ; оглядом місця події, в ході якого вилучено дерев`яну палицю, зі слідами РБК; показами свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; оглядом місця події приміщення квартири АДРЕСА_3 від 15.01.2025, де виявлено об`єкти, що мають значення речових доказів; показами свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , показами малолітньої ОСОБА_11 , яка вказала, що її батько ОСОБА_22 у продовж спільного проживання з її матір`ю вчиняв відносно неї (потерпілої) дії сексуального характеру (оральним та вагінальним шляхом); висновком експерта судово-почеркознавчої експертизи, що підтверджує написання тексту (записка) померлою ОСОБА_7 , щодо вчинення дій сексуального характеру ОСОБА_5 відносно ОСОБА_8 .
На даній стадії кримінального провадження вказаних доказів достатньо для висновку про наявність обґрунтованість підозри.
Крім того, прокурор у судовому засіданні вказав на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; можливість незаконно впливати на потерпілу і свідків у цьому ж кримінальному провадженні; можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів, покарання за яке передбачено у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та враховує наявні ризики щодо особи підозрюваного, який неодноразово засуджений та підозрюється у вчиненні злочинів, що свідчить про нестійке сприйняття підозрюваним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, а також доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_23 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перебуваючи неізольованим від суспільства; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переклавши свою відповідальність на інших осіб, та вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені пп. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Оскільки обставини, на які посилався слідчий суддя при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 не змінилися, на сьогодні експертизи не проведені, слідчий суддя вважає, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та всебічне, повне та об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки і не може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
На підставі вищевикладеного, клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню в межах дії строку досудового розслідування.
Щодо заяви підозрюваного про підкуп його працівниками поліції та здійснення останніми на нього тиску з метою дачі визнавальних показань слідчий суддя зазначає наступне.
Положення Конституції України, згідно з якими людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3); ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню чи покаранню (ст.28); кожен має право будь-якими незабороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ст.55); кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (ст.68) знайшли своє втілення у статті 11 КПК України.
Так, вимогами статті 11 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність. Кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.
Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини передбачені ст.206 КПК України, відповідно до ч. 6 якої, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі, слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Аналіз практики ЄСПЛ приводить до висновку, що стаття 3 Конвенції також накладає процесуальний обов`язок проводити «ретельне і ефективне розслідування», якщо особа пред`являє «скаргу, що підлягає доведенню» на жорстоке поводження в порушення статті 3 Конвенції. Обов`язок розслідування розповсюджується на твердження про жорстоке поводження, вчинене як приватними особами, так і представниками держави (рішення у справі «М.С. проти Болгарії»).
Викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини вимоги, є такими, що підлягають обов`язковому застосуванню відповідними державними інституціями, в тому числі для забезпечення належного утримання осіб під вартою.
Враховуючи усні пояснення підозрюваного ОСОБА_5 щодо його можливого підкупу та приниження працівниками поліції, а також загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, передбачені ст.206 КПК України, відповідно до ч.6 якої, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі, слідчий суддя зобов`язаний, у тому числі, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає наявними правові підстави для доручення Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Полтаві провести дослідження фактів, викладених в поясненнях підозрюваного ОСОБА_5 , які зафіксовані в журналі судового засідання від 04.03.2025, про застосування відносно нього нелюдського поводження під час досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 184, 197, 199, 206, 508 КПК України, слідчий суддя
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування по 09 квітня 2025 року, включно.
Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Полтаві, провести дослідження фактів, викладених у поясненнях підозрюваного ОСОБА_5 щодо застосування відносно нього нелюдського поводження під час досудового розслідування.
У разі виявлення порушень, вжити невідкладних заходів щодо усунення порушень прав підозрюваного відповідно до вимог чинного законодавства, про що негайно повідомити слідчого суддю.
Журнал судового засідання та копію даної ухвали слідчого судді для організації її виконання негайно направити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Полтаві.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення її копії, але підлягає негайному виконанню щодо застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя