Справа №463/5090/24
Провадження №1-кс/463/3202/25
У Х В А Л А

про арешт майна

03 квітня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 від 26 березня 2024 року, за підозрою військовослужбовців лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, а також за підозрою директора і засновника ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий 31 березня 2025 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на наступне майно, вилучене 29 березня 2025 року при обшуку у квартирі ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 : планшет в перепльоті, блокнот Упратекстіль, банківські квитанції від 26 червня 2024 року і від 28 червня 2024 року, витяг з Держ реєстру на право власності, договір купівлі продажу земельної ділянки від 28 лютого 2025 року.

Подане клопотання мотивує тим, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000391 від 26.03.2024, за підозрою військовослужбовців лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, а також за підозрою директора і засновника ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191 КК України. Нагляд за здійсненням досудового розслідування у формі процесуального керівництва проводиться прокурорами Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону. Згідно з матеріалами кримінального провадження 7 березня 2023 року між військовою частиною НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) і ТОВ «Пак-Сервіс 2022» (ЄРДПОУ 45105629) укладено договір №17 щодо закупівлі за державні кошти меду для харчування військовослужбовців. Таким чином, укладено договір на постачання меду у стіках загальною кількістю 9 млн. штук стіків, по 20 гр. кожний стік, по ціні 3,39 грн. за одиницю, на суму 30510000, 00 грн., якість меду згідно договору має відповідати вимогам технічних умов У 8010185.001-2001 «Повсякденний набір сухих продуктів. Технічні умови» (в яких передбачено такі ж самі вимоги по якості як і в ДСТУ 4497:2005). Протягом 2023 року ТОВ «Пак-Сервіс 2022» здійснив поставку визначеної продукції меду до військової частини НОМЕР_2 в 2023 році, а пакування також проводилось упродовж 2023 року. По відібраним 3-м зразкам у стіках меду з контейнерів військової частини НОМЕР_2 , які були поставлені ТОВ «ПАК СЕРВІС 2022», згідно експертних висновків ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області № 000588 д.к./24 від 12 квітня 2024 року, №000587 д.к./24 від 12 квітня 2024 року, № 000586 д.к./24 від 12 квітня 2024 року, мед натуральний квітковий масою нетто 20 грам, не відповідає ДСТУ 4497:2005 по показникам фізико-хімічним випробуванням, а отже, мед, поставлений ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» до військової частини НОМЕР_2 не відповідає по якості вимогам ДСТУ 4497:2005, технічним умовам 8010185.001-2001 «Повсякденний набір сухих продуктів. Технічні умови», а тому згідно п. 5.3 вищевказаного договору № 17 від 07.03.2023 мед вважається не поставленим. Закупівля вказаної неякісної продукції меду може свідчити про фальсифікацію виробником і постачальником ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» в особі директора ОСОБА_9 і головним бухгалтером ОСОБА_10 вказаного продовольства меду з подальшим його постачанням, в результаті чого мед втратив якість. Постачання з боку ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» в особі директора ОСОБА_9 і головного бухгалтера ОСОБА_10 неякісного меду також свідчить про видання військовослужбовцями лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 недостовірних протоколів випробувань, із зазначенням, що мед відповідає вимогам ДСТУ, хоча в дійсності не усі показники ДСТУ перевірялись військовослужбовцями лабораторії військової частини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в порушення вимог чинного законодавства, в результаті чого до військової частини НОМЕР_2 було поставлено неякісний мед на 30510000 грн. Так в порушення вимог законодавства, командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 затверджено протоколи випробувань щодо якості меду 26 травня 2023 року, 7 липня 2023 року, 14 липня 2023 року, 5 серпня 2023 року, 18 серпня 2023 року, начальником відділення хімікотоксилогічного та радіологічного заступником начальника лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 затверджено протоколи випробувань щодо якості меду 2 вересня 2023 року; заступником командира військової частини НОМЕР_1 т.в.о. начальником лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 затверджено два протоколи випробувань якості меду 18 жовтня 2023 року; начальником лабораторії безпечності харчових продуктів заступником командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 затверджено протоколи випробувань 21 вересня 2023 року та 4 жовтня 2023 року, при цьому повна перевірка щодо якості меду згідно вищевказаного законодавства не проводилась, що може вказувати на недбалість з боку вказаних військовослужбовців і як наслідок поставленням ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» неякісного меду до військової частини, в результаті чого директор і засновник ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» ОСОБА_11 заволодів грошовими коштами у сумі 30510000 грн. 28 березня 2025 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а 29 березня 2025 року військовослужбовцям ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 425 КК України.

Слідчий вказує, що під час обшуку у квартирі ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучене наступне майно, належне останньому: планшет в перепльоті, блокнот Упратекстіль, банківські квитанції від 26 червня 2024 року і від 28 червня 2024 року, витяг з Держ реєстру на право власності, договір купівлі продажу земельної ділянки від 28 лютого 2025 року.

Того ж дня вказані речі та предмети слідчим визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000391 від 26 березня 2024 року, оскільки на даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих дій обшуків встановлено, що вказані документи та речі мають значення речового доказу для кримінального провадження, зберегли на собі його сліди, та є необхідними для проведення у подальшому ряду судових експертиз, встановлення всіх обставин злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування та відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню. При цьому вказує, що без накладення арешту на вилучені в ході обшуку документи та речі, що потягне їх повернення, досягнути виконання завдань кримінального провадження буде неможливо, оскільки після з`ясування усіх важливих для кримінального провадження відомостей, останні можуть бути відчужені іншій особі, спотворенні або знищені, що є підставою для звернення до слідчого судді з цим клопотанням, а іншим чином ніж вжиттям цього заходу забезпечення кримінального провадження запобігти відчуженню вилученого майна, неможливо. На даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вилучене майно є необхідним для проведення у подальшому ряду судових експертиз з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають значення у вказаному кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у цьому випадку є попередження його відчуження. Підставою для звернення з клопотанням є також необхідність збереження речових доказів. Метою арешту майна є позбавлення права відчуження розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину. Ураховуючи викладене, з метою збереження речових доказів, подане клопотання просить задовольнити.

Матеріали клопотання надійшли до Личаківського районного суду м. Львова засобами поштового зв`язку 2 квітня 2025 року та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , клопотання призначено до розгляду на 3 квітня 2025 року.

В судове засідання слідчий та власник вилученого майна, що належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду клопотання, не з`явились, неприбуття таких відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому ч. 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна, якщо такий накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000391 від 26 березня 2024 року, за підозрою військовослужбовців лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, а також за підозрою директора і засновника ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191 КК України.

Зокрема 28 березня 2025 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а 29 березня 2025 року військовослужбовцям ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 березня 2025 року у справі №463/5090/24, провадження №1-кс/463/2517/25, було надано дозвіл у даному кримінальному провадженні слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, а також прокурорам Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, на проведення обшуку у житловому приміщенні, яким користується і в якому фактично проживає ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення речей та документів, які мають значення для досудового розслідування, а саме: зразків почерку і підписів ОСОБА_9 і головного бухгалтера ОСОБА_10 ; мобільних телефонів ОСОБА_9 , Статуту ТОВ «ПАК Сервіс 2022», засновницьких документів, колективного договору, бухгалтерських документів, договорів щодо закупівлі і поставок меду, актів прийому передачі, листів між лабораторією, військовими частинами НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_1 , з Управлінням ветеринарної медицини, видаткових накладних, розрахунків на оплату за мед, договору № 17 від 7 березня 2023 року про постачання меду, актів прийому-передачі меду в стіках по 20 грам до військової частини НОМЕР_2 , видаткових накладних і рахунків на оплату, декларацій виробника на мед в стіках по 20 грам, державного реєстраційного номеру оператору ринку харчових продуктів ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022», який діяв станом на 2023 рік, актів відбору зразків меду лабораторією, протоколів випробувань лабораторії щодо якості меду, висновків Управлінням ветеринарної медицини щодо якості меду, договорів і розписок про продаж станків підприємства, документів про прихід меду, договора оренди приміщень, засобів виробництва між ТОВ «ПАК СЕРВІС 2022» та ТОВ «Дека Сервіс» і іншими підприємствами; документів щодо закупки інгредієнтів і речовин, які домішувались в мед, контрактів і трудових договорів з найманими працівниками, податкових звітностей, чорнових записів, флеш-накопичувачів, інших магнітних носіїв інформації, комп`ютерів, ноутбуків з інформацією щодо надходження, обліку і відпуску меду; інших документів щодо якості меду, надходження і продажу меду, чорнових записів, флеш-накопичувачів надходження, обліку і відпуску меду, стіку меду на 20 грам, а також відшукання і вилучення інших, речей, предметів та документів, які можуть мати значення речових доказів для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

З протоколу обшуку від 29 березня 2025 року, проведеного на підставі вказаної вище ухвали слідчого судді в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що в ході такого виявлено та вилучено: планшет в перепльоті, блокнот Упратекстіль, банківські квитанції від 26 червня 2024 року і від 28 червня 2024 року, витяг з Держ реєстру на право власності, договір купівлі продажу земельної ділянки від 28 лютого 2025 року.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 від 30 березня 2025 року майно, вилучене під час обшуку 29 березня 2025 року будинку за адресою: АДРЕСА_3 , визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0000391 від 26 березня 2024 року.

Відтак, сторона обвинувачення довела, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінальних правопорушень такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому слідчий довів, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами, оскільки таке могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак арешт на такі може бути накладений задля збереження речових доказів.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням може бути виконане. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна, заявленого слідчим у клопотанні.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню такого, оскільки воно може бути відчужене чи знищене підозрюваним.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження майна, яке може бути відчужене, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 236, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування та розпорядження, в тому числі відчуження, на майно, вилучене 29 березня 2025 року у квартирі ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: планшет в перепльоті, блокнот Упратекстіль, банківські квитанції від 26 червня 2024 року і від 28 червня 2024 року, витяг з Держ реєстру на право власності, договір купівлі продажу земельної ділянки від 28 лютого 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1