Провадження № 11-сс/811/1737/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року,-

з участю адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 05.11.2024 року.

ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.11.2024 про відмову у задоволенні її скарги щодо бездіяльності посадових осіб ЛРУП № 1 ГУНПУ у Львівській обл., яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених посадових осіб ЛРУП № 1 ГУНПУ у Л/о внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості про відкриття кримінального провадження відносно гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 384 КК України - вчинене з корисливих мотивів подання завідомо недостовірних - підроблених доказів під час судового розгляду у цивільній справі № 466/5291/24 до Шевченківського районного суду м. Львова за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 9.

В обгрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що вищевказана ухвала від 14.11.2024 є незаконною, оскільки така прийнята без врахування всіх обставин даної справи, наявних у справі доказів, з огляду на наступне.

Зауважує, що судовий розгляд скарги відбувався за її відсутності, оскільки вона завчасно подала до суду відповідну заяву, даний факт відображено за змістом оскаржуваної ухвали. Лише 19.11.2024 її представник отримав примірник ухвали від 14.11.2024 в приміщенні суду.

Зазначає, що вона у своїй заяві від 05.11.2024 вичерпно повідомила орган досудового розслідування про обставини скоєння злочину, така заява була обгрунтовна тим, що у процесі судового розгляду в судовій справі № 466/5291/24 - в жовтні 2024 року ОСОБА_10 подав до Шевченківського районного суду м. Львова власноручно підписаний «Відзив на позовну заяву» датований 19.10.2024 у тексті якого ствердив, що готівкові грошові кошти в сумі 50 тис. дол. США, які були передані ним на зберігання до відділення банку «Південний» на вулиці Володимира Великого, 34 у м. Львові в сумі 37 300 дол. США належали його матері - ОСОБА_11 , в сумі 10 000 дол. США належали його знайомій - ОСОБА_9 і лише 2300 дол. США належали безпосередньо ОСОБА_8 . Також у цьому відзиві від 19.10.2024 ОСОБА_10 наголосив, що ключ від банківського сейфу, де зберігалися готівкові грошові кошти в сумі 50 тис. дол. США, він передав ОСОБА_9 .

Вказує, що в даному випадку ОСОБА_10 перебуваючи на території Галицького р-ну м. Львова подав до Шевченківського районного суду м. Львова письмовий «Відзив на позовну заяву» датований 19.10.2024. за власним підписом, у якому виклав завідомо неправдиві відомості, очевидно з метою неправомірного уникнення наслідків поділу, у судовому порядку, спільного майна подружжя - готівкових грошових коштів в сумі 50 тис, дол. США. а також свідомо долучив до вказаного відзиву засвідчені власним підписом копії розписки від 20.12.2023 про одержання від ОСОБА_9 готівкових грошових коштів в сумі 10 000 дол. США «для спільного зберігання у банківському сейфі банку «Південний» та копію довіреності до «Договору оренди індивідуального банківського сейфу № 0093/1307-2023» від 20.12.2023 за змістом якої ніби то уповноважив ОСОБА_9 користуватися орендованим сейфом, які є очевидно фальсифікованими з цією ж самою метою.

Також зазначає, що ОСОБА_10 був достеменно обізнаний про настання кримінальної відповідальності за ст. 384 КК України - введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, від так повинен був усвідомлювати наслідки подання до суду неправдивих свідчень та фальсифікованих доказів(документів), при цьому ОСОБА_10 діяв з корисливих мотивів - прагнув неправомірно заволодіти належними її, як частина у спільному майні подружжя, готівковими грошовими коштами в сумі 25 тис, дол. США.

Стверджує, що ОСОБА_9 діючи очевидно неправомірно та переслідуючи корисливі мотиви - неправдиво ствердила, що частина реально належних ОСОБА_6 готівкових грошових коштів в сумі 50 тис. дол. США, які зберігалися у банківському сейфі банку «Південний» на вулиці Володимира Великого, 34 у м. Львові, належать їй отже фактично вчинила привласнення належних ОСОБА_6 грошових коштів шляхом співучасті у підробці документів фінансового характеру.

Акцентує, що за змістом оскаржуваної ухвали жодного реального аналізу змісту поданої з її боку заяви про скоєння злочину від 05.11.2024 та об`єктивної оцінки долучених до неї доказів не має, отже така ухвала підлягає до скасування, як незаконна.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_6 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце його проведення. З урахуванням наведеного та положень ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі осіб, які не з`явились до суду.

Заслухавши доповідача, виступ адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, та не заперечив про розгляд такої у відсутності ОСОБА_6 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що таку слід задоволити частково виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням кримінального процесуального закону, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернулася до Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, з заявою про вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України вчинене з корисливих мотивів подання завідомо недостовірних підроблених доказів під час судового розгляду у цивільній справі №466/5291/24 до Шевченківського районного суду м. Львова.

З оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя встановивши факт подання ОСОБА_6 заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.11.2024 до Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, зробив висновок, що скарга задоволенню не підлягає.

При цьому, поза увагою слідчого судді залишилась відсутність в матеріалах справи відомостей станом на день розгляду скарги 14.11.2024 щодо результатів розгляду заяви ОСОБА_6 , без встановлення результатів розгляду такої, висновок слідчого судді про відсутність підстав для внесення відомостей є передчасним.

Наведене тягне за собою скасування судового рішення з підстав недотримання вимог КПК України щодо розгляду скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України.

З огляду на викладене ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року слід скасувати, а скаргу ОСОБА_6 направити до місцевого суду для розгляду слідчим суддею в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 415, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 05.11.2024 скасувати.

Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР направити слідчому судді Личаківського районного суду м. Львова для розгляду в порядку глави 26 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4