Провадження № 11-сс/824/251/2025 Суддя в II-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчої судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 серпня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 ,звернувся до слідчої судді Голосіївського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП в місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчої судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 серпня 2024 року скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , повернуто. В обгрунтування мотивів прийнятого рішення слідча суддя вказала на те, що адвокат ОСОБА_6 звернувся зі скаргою на бездіяльність, яка з огляду на положення ч.1 ст.214 КПК України розпочалася 13 липня 2024 року з пропущенням десятиденного строку на її оскарження без порушення питання про поновлення строку на оскарження такої бездіяльності слідчого, дізнавача.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчої судді, адвокат ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу. В поданій апеляційній скарзі вказав на те, що заява про вчинення кримінального правопорушення була подана до Голосіївського УП ГУНП в місті Києві 12 липня 2024 року. Звернув увагу, що був позбавлений можливості самостійно перевірити факт внесення відомостей за заявою. Натомість про бездіяльність уповноважених осіб, яка полягала у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, адвокат ОСОБА_6 дізнався з відповіді Голосіївського УП ГУНП в місті Києві про результати розгляду заяви про кримінальне правопорушення, яку отримав 05 серпня 2024 року та в подальшому 13 серпня 2024 року, тобто в межах десятиденного строку подав скаргу до суду першої інстанції. Просив ухвалу скасувати, скаргу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції.

Будучи повідомленим про день, час та місце апеляційного розгляду заявник у судове засідання на визначений час не з`явився. Про причини неявки з обгрунтуванням їх поважності чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. У зв`язку із наведеним розгляд апеляційної скарги був проведений у відсутність апелянта.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Доводи апеляційної скарги в частині необгрунтованості ухвали слідчої судді від 20 серпня 2024 року, колегія суддів вважає такими, які грунтуються на вимогах закону.

Повертаючи скаргу заявнику, слідча суддя вказала на пропущення адвокатом ОСОБА_6 передбаченого ч.1 ст.304 КПК України десятиденного строку для звернення до суду із даною скаргою та з урахуванням відсутності клопотання про поновлення цього строку, повернула скаргу із підстав, передбачених п.3 ч.2 ст.304 КПК України. Проте, такий висновок зроблений на підставі неповно з`ясованих обставинах і безспірно із ним погодитись не можливо.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 12 липня 2024 року звернувся із заявою до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві.

Відповідно до положень ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Положення ч.1 ст.214 КПК України мають імперативний характер, тобто відповідна заява/повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення не потребує розгляду для вирішення питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не відноситься до дискреційних повноважень слідчого.

Із урахуванням положень ст.9 КПК України заявник міг розраховувати на дотримання слідчим чи прокурором вимог закону, зокрема ч.1 ст.214 КПК України в частині внесення відомостей до ЄРДР, що є обов`язком відповідного суб`єкта при надходженні відповідної заяви. Колегія суддів при цьому зважає на те, що заявник позбавлений можливості самостійно перевірити факт внесення відомостей до ЄРДР за його заявою. Після отримання відповіді про невнесення таких відомостей він негайно звернувся до суду із відповідною скаргою. Колегія суддів зважає також на те, що бездіяльність, пов`язана із невнесенням відомостей до ЄРДР на підставі відповідної заяви/повідомлення є триваючою бездіяльністю, яка розпочинається по спливу 24-х годинного строку після надходження відповідної заяви/повідомлення і безперервно продовжується, оскільки проходження певного періоду часу не виключає обов`язок слідчого чи прокурора вносити відповідні відомості до ЄРДР. Ця обставина у поєднанні із неможливістю відповідного суб`єкта проконтролювати факт внесення відомостей по його заяві/повідомленню до ЄРДР дає підстави стверджувати те, що перебіг передбаченого ч.1 ст.304 КПК України строку розпочинається із моменту коли відповідна особа дізналася про допущену бездіяльність.

При вирішенні питання про пропущення адвокатом ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , строку звернення зі скаргою на бездіяльність слідчого, колегія суддів вважає також за необхідне за аналогією застосувати положення ч.1 ст.304 КПК України, а саме в частині оскарження рішень, які оформлюються постановою. За змістом цих положень, якщо рішення слідчим приймається в умовах неочевидності для особи інтересів якої стосується це рішення, то такий строк обчислюється з моменту коли особа дізналась про існування цього рішення. Такий же підхід колегія суддів вважає за необхідним застосувати і до оскарження бездіяльності. Тобто, коли бездіяльність слідчого допускається в умовах неочевидності для особи права та інтереси якої порушується цією бездіяльністю, то строк на оскарження цієї бездіяльності повинен обчислюватись із моменту коли особа дізналась про цю бездіяльність. Аналіз положень ст. 214 КПК України дає підстави для висновку про те, що бездіяльність, яка проявилась у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення здійснена в умовах неочевидності для заявника, оскільки чинним законом не передбачено будь-яких повідомлень, про внесення чи невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому строк на оскарження цієї бездіяльності повинен обчислюватися із моменту коли особа дізналася про цю бездіяльність.

Як вбачається із матеріалів скарги, інформацію про те, що відомості по вказаній заяві не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, адвокат ОСОБА_6 дізнався лише 05 серпня 2024 року з листа Голосіївського УП ГУНП в місті Києві № від 29.07.2024, а із скаргою на бездіяльність слідчого до слідчої судді Голосіївського районного суду міста Києва звернувся 13 серпня 2024 року, тобто у передбачені ч.1 ст.304 КПК України строки.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів визнає помилковими висновки слідчої судді про пропущення адвокатом ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , передбаченого ч.1 ст.304 КПК України 10-ти денного строку для звернення до слідчої судді із скаргою на бездіяльність слідчого.

Оскарження адвокатом ОСОБА_6 бездіяльності слідчого, колегією суддів дослідженню не підлягає, оскільки обгрунтованого рішення в цій частині слідчою суддею Голосіївського районного суду міста Києва не виносилось.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про незаконність ухвали слідчої судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 серпня 2024 року, а тому вона підлягає скасуванню, а скарга адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , поверненню до місцевого суду для виконання вимог ст. ст. 306, 307 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчої судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 серпня 2024 року про повернення скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП в місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.

Ухвалу слідчої судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 серпня 2024 року скасувати.

Скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП в місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 306, 307 КПК України.

Ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4