Справа № 487/8962/24
Провадження № 1-кс/487/1566/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000157 від 09.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням погодженим із прокурором Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у якому просив накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон "Айфон" сірого кольору в чохлі чорного; мобільний телефон «SIGMA Comfort 50 CF113 Hit», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою № НОМЕР_3 ; готівкові кошти у сумі 1 000 доларів США та 58 000 гривень; банківська картка АТ Ощадбанк номер НОМЕР_4 ; банківська картка АТ Ощадбанк номер НОМЕР_5 ; банківська картка АТ Ощадбанк номер НОМЕР_6 ; технічнии? паспорт на автомобіль BMW X 5 № НОМЕР_7 ; посвідчення ГУ Держгеокадастру у Херсонськіи? області № 329; водіи?ське посвідчення НОМЕР_8 від 30.05.2000 рік.

Клопотання мотивовано тим, що 20.02.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено майно, яке належить останньому, а саме: мобільний телефон "Айфон" сірого кольору в чохлі чорного; готівкові кошти у сумі 1 000 доларів США та 58 000 гривень. Окрім цього, 20.02.2025 під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 615 КПК України та проведення його особистого обшуку виявлено та вилучено майно, яке належить останньому, а саме: мобільний телефон «SIGMA Comfort 50 CF113 Hit», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою № НОМЕР_3 ; банківська картка АТ Ощадбанк номер НОМЕР_4 ; банківська картка АТ Ощадбанк номер НОМЕР_5 ; банківська картка АТ Ощадбанк номер НОМЕР_6 ; технічнии? паспорт на автомобіль BMW X 5 № НОМЕР_7 ; посвідчення ГУ Держгеокадастру у Херсонськіи? області № 329; водіи?ське посвідчення НОМЕР_8 від 30.05.2000 рік. 20.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України. Санкція ч. 5 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. До СУ ГУНП в Херсонській області надійшов цивільний позов Тягинської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області на суму заподіяних збитків 17 022 000 грн. Вилучені мобільні телефони можуть містити документи в електронному вигляді, що мають відношення до незаконного заволодіння земельними ділянками, текстові, голосові повідомлення та інформацію про контакти та телефонні розмови між ОСОБА_5 та іншими співучасниками злочинів. Зазначені відомості з мобільних телефонів матимуть важливе значення в ході досудового розслідування. Встановити та зафіксувати їх одразу в ході обшуку не надалось можливим через значний об`єм пам`яті, а наявність скритих файлів та необхідність у відновленні можливо видалених потребують спеціальних знань та можна буде зробити лише під час виконання судової комп`ютерно-технічної експертизи. У зв?язку з викладеним 20.02.2025 вищевказані мобільні телефони визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати клопотання без його участі, правову позицію щодо клопотань виклав у запереченнях. Згідно заперечень, адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що зазначений у клопотанні автомобіль BMW X5 не належить ОСОБА_5 , а перебувають у власності третіх осіб та не має на собі слідів злочину та не є знаряддям його вчинення та в на нього не може бути звернені позовні вимоги. Також вказав, що слідчий просить накласти арешт на технічний паспорт на автомобіль, проте такого поняття як технічний паспорт не існує, а є свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб. Щодо накладення арешту на водійське посвідчення зазначив, що слідчим не обґрунтовано яке відношення водійське посвідчення має до кримінального провадження, а тільки вплине на право особи керувати транспортними засобам, а позбавлення цього права це окремий визначених законом порядок за скоєння адміністративних чи кримінальних правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху. Вказав, що банківські картки, на які просить накласти арешт слідчий належать його батькам похилого віку.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.3, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Прямо не зазначені в ухвалі слідчого судді речі підлягають вилученню лише у разі наявнсоті доказів їх відношення до кримінального провадження.

На підставі ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна,можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження,наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судом встановлено, що У провадженні СУ ГУНП в Херсонській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0000157 від 09.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_5 переслідуючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння земельними ділянками, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте збагачення, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21.08.2024, залучив ОСОБА_8 забезпечення державної реєстрації завідомо підроблених документів у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно.

У період часу з 21.08.2024 по 04.09.2024 ОСОБА_8 використовуючи підроблені Державні акти на земельні ділянки серії ЯБ №123787 від 21.12.2006, серії ЯЕ № 944153 від 25.12.2006, серії ЯБ №123789 від 27.12.2006, серії ЯБ № 495615 від 29.12.2006, серії ЯБ №123788 та довідки, в яких внесено завідомо неправдиві відомості про отримання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 право власності на земельні ділянки Тягинської сільської територіальної громади, звернувся до начальника Великоолександрівського Центру надання адміністративних послуг ОСОБА_12 з метою внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки за ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Начальник Великоолександрівського ЦНАПу ОСОБА_12 :

- 04.09.2024 внесла завідома недостовірні відомості щодо отримання права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0008, :02:001:0002 ОСОБА_11 ;

- 28.08.2024 та 21.08.2024 внесла завідома недостовірні відомості щодо отримання права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0003, :02:001:0005 за ОСОБА_10 ;

- 21.08.2024 внесла завідома недостовірні відомості щодо отримання права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0004 за ОСОБА_9 ;

Таким чином, ОСОБА_7 діючи за попередньою змово з ОСОБА_5 з ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 шляхом обману, заволоділи земельними ділянками із кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 сільськогосподарського призначення загальною площею 307,84 га, які розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області, вартість яких у відповідності до висновку судової земельно-оціночної експертизи становить 17 000 023 грн.

20.02.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено майно, яке належить останньому, а саме: мобільний телефон "Айфон" сірого кольору в чохлі чорного; готівкові кошти у сумі 1 000 доларів США та 58 000 гривень.

Окрім цього, 20.02.2025 під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 615 КПК України та проведення його особистого обшуку виявлено та вилучено майно, яке належить останньому, а саме: мобільний телефон «SIGMA Comfort 50 CF113 Hit», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою № НОМЕР_3 ; банківська картка АТ Ощадбанк номер НОМЕР_4 ; банківська картка АТ Ощадбанк номер НОМЕР_5 ; банківська картка АТ Ощадбанк номер НОМЕР_6 ; технічнии? паспорт на автомобіль BMW X 5 № НОМЕР_7 ; посвідчення ГУ Держгеокадастру у Херсонськіи? області № 329; водіи?ське посвідчення НОМЕР_8 від 30.05.2000 рік.

20.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

До СУ ГУНП в Херсонській області надійшов цивільний позов Тягинської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області на суму заподіяних збитків 17 022 000 грн.

У клопотанні слідчий посилається на те, що вилучені мобільні телефони можуть містити документи в електронному вигляді, що мають відношення до незаконного заволодіння земельними ділянками, текстові, голосові повідомлення та інформацію про контакти та телефонні розмови між ОСОБА_5 та іншими співучасниками злочинів. Зазначені відомості з мобільних телефонів матимуть важливе значення в ході досудового розслідування. Встановити та зафіксувати їх одразу в ході обшуку не надалось можливим через значний об`єм пам`яті, а наявність скритих файлів та необхідність у відновленні можливо видалених потребують спеціальних знань та можна буде зробити лише під час виконання судової комп`ютерно-технічної експертизи.

20.02.2025 вищевказані мобільні телефони визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, зазначені речі та предмети можуть містити інформацію про обставини вчиненого кримінального правопорушення, визнані речовими доказами і мають значення для встановлення суттєвих обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накласти арешт лише на мобільний телефон "Айфон" сірого кольору в чохлі чорного; готівкові кошти у сумі 1 000 доларів США та 58 000 гривень, мобільний телефон «SIGMA Comfort 50 CF113 Hit», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою № НОМЕР_3 ; посвідчення ГУ Держгеокадастру у Херсонськіи? області № 329, що відповідає завданням кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України, і є розумним. Законодавчо визначених заборон для накладання арешту на ці речі слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, підстав для накладання арешту на банківську картку АТ Ощадбанк номер НОМЕР_4 ; банківську картку АТ Ощадбанк номер НОМЕР_5 ; банківська картка АТ Ощадбанк номер НОМЕР_6 ; технічнии? паспорт на автомобіль BMW X 5 № НОМЕР_7 ; водіи?ське посвідчення НОМЕР_8 від 30.05.2000 року, слідчий суддя не знаходить, оскільки у матеріалах клопотання відсутні докази належності підозрюваному вказаних речей. Також не надано доказів на підтвердження того, що вказані речі здобуті незаконним шляхом та мають відношення до кримінального правопорушення, яке розслідується у кримінальному провадженні № 0000157.

Жодних об`єктивних підстав вважати, що ці речі можуть бути предметом конфіскації, в тому числі спеціальної, у слідчого судді немає.

Отже, слідчим не доведено, що арешт банківський карток, технічного паспорту на автомобіль та посвідчення водія відповідатиме потребами досудового розслідування та подальшого судового розгляду.

У зв`язку із наведеним клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на наступне майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : мобільний телефон "Айфон" сірого кольору в чохлі чорного; мобільний телефон «SIGMA Comfort 50 CF113 Hit», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою № НОМЕР_3 ; готівкові кошти у сумі 1 000 доларів США та 58 000 гривень; посвідчення ГУ Держгеокадастру у Херсонськіи? області № 329.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1