САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1139/24
Провадження № 1-кп/726/98/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001499 від 02 червня 2024 року за обвинуваченням щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ярівка Хотинського району Чернівецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Близько 01 год 47 хв. 07.04.2024 працівниками Управління патрульної поліції в Чернівецькій області: командиром роти №3 батальйону УПП ОСОБА_8 спільно із командиром взводу №2 роти №3 батальйону УПП ОСОБА_9 під час патрулювання вулиці Калинівської в м. Чернівці, виявлено автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який порушив ПДР, а саме: рухався без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, у зв`язку із чим було прийнято рішення, про зупинку автомобіля за адресою: провулок 1-й Калинівський, неподалік будинку № 8 в м. Чернівці, за кермом якого, був обвинувачений ОСОБА_7 .

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 , усвідомлюючи свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень та можливість настання відповідних наслідків, при спілкуванні в ході вказаної події з поліцейськими заступником командира взводу №1 роти №3 батальйону УПП лейтенантом поліції ОСОБА_10 та поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону УПП рядовим поліції ОСОБА_11 , які прибули на місце зупинки для складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_7 , які були одягнуті у формений одяг працівників Національної поліції із розпізнавальними знаками та жетонами, при цьому у відповідності до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» на форменому одязі, яких були закріплені відеотехнічні пристрої, про застосування, яких було повідомлено ОСОБА_7 , висловлював бажання та пропозиції вирішення ситуації, що склалася, обумовлюючи можливість надання матеріальної винагороди поліцейським, зі своєї сторони за не притягнення його, до відповідальності, на що отримував неодноразові відмови від вказаних працівників поліції.

Далі, о 02 год. 27 хв. 07.04.2024, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на вулиці за адресою: провулок 1-й Калинівський, неподалік будинку № 8 в м. Чернівці, біля службового автомобіля «Peugeot» під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розмови із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою реалізації єдиного злочинного умислу, спрямованого на висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди за не складання працівником поліції адміністративних матеріалів відносно нього, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, маючи на меті уникнення відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що останні є службовими особами та знаходиться при виконанні службових обов`язків, та зобов`язані виявляти, припиняти правопорушення на транспорті, а також документувати їх шляхом складання відповідних протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, діючи умисно, висловив пряму словесну пропозицію наміру надати неправомірну вигоду, після чого протиправно надав поліцейському ОСОБА_10 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 15 000 гривень, шляхом поміщенням вказаних коштів до ніші, що знаходиться у передніх лівих дверцятах службового автомобіля марки «Peugeot», що біля сидіння водія на якому сидів поліцейський ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, а саме: висловлення пропозиції надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення. У вчиненому розкаявся та просив суд призначити йому покарання у виді штрафу. При цьому, запевнив суд, що в подальшому подібного не вчинятиме, оскільки висновки для себе зробив.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Оцінюючи докази зібрані та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 369 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд виходить з такого.

Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного суду України у п. 1 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_12 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який є одруженим, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.89 КК України судимість погашена.

Суд на підставі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно з ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 369 КК України покарання у виді штрафу в межах санкції статті, що йому інкримінують.

Призначене ОСОБА_7 покарання, у виді штрафу є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є співмірним скоєному і відповідає меті покарання.

Таке покарання, на думку суду відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч.2 ст.50 КК України.

При цьому, підстав для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено, запобіжний захід не застосовувався.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 96-1 КК України та ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 369-371, 373-376, 395 КПК України, 96-1 КК України

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. в дохід держави.

Речові докази:

- грошові кошти у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн, а саме: 2 (дві) банкноти номіналом 1000 грн., 26 банкнот номіналом по 500 грн., які запаковано в спеціальний пакет №5645824 та зберігаються у філії АТ «Укрексімбанк» в м. Чернівці (м. Чернівці, вул. Головна, 183), примусово безоплатно вилучити у власність держави на підставі ч. 1 ст. 96-1 КК України;

- 2 DVD-R диски із записами технічні засоби відеофіксації, які були розміщенні на форменному одязі працівників патрульної поліції екіпажу «Сатурн-101», які 07.04.2024 року здійснили зупинку та склали адміністративні матеріали відносно ОСОБА_7 та зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Головуючий суддяОСОБА_1