Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 494/1667/18

Номер провадження: 1-кп/511/51/24

19.12.2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно),

захисника ОСОБА_5 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна заяву захисника - адвоката ОСОБА_5 та клопотання ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України у кримінальному провадженні №0000161 від 23.05.2018 року про відвід прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження (судової справи) № 494/1667/18, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000161, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

17.12.2024 до суду надійшла заява захисника обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3

18.12.2024 року до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 .

Заява про відвід та клопотання про відвід подані на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України - прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, та мотивовані тим, що неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 вкотре навмисно не з`являються в судові засідання для допиту, що, як наслідок, затягує розгляд справи, а прокурор, в свою чергу, не вживає жодних заходів. Більше того, кожного разу прокурор наполягає на перенесенні та відкладенні судових засідань, обґрунтовуючи це тим, що потерпілий та його законний представник є учасниками даного кримінального провадження, заперечує навіть щодо зміни порядку дослідження доказів, посилаючись на те, що вищезазначені учасники справи завжди з`являються до Березівського районного суду Одеської області задля участі в судовому засіданні в режимі відеоконференцій. Задля встановлення факту прибуття в судове засідання, яке було призначено 23.10.2024 року о 14:00 год. у справі потерпілого ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_7 захисником ОСОБА_5 було направлено адвокатський запит за вих. №1036-11/24 від 28.11.2024 року до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області з метою отримання інформації чи відвідували ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Березівський районний суд Одеської області 23.10.2024 року; якщо так - надати витяг з журналу відвідувань Березівського районного суду Одеської області від 23.10.2024 року. 02.12.2024 року від Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області була отримана відповідь на вищезазначений адвокатський запит та повідомлено, що в «Журналі відвідувачів Березівського районного суду Одеської області» за 23.10.2024 року відсутня інформація щодо реєстрації ОСОБА_7 та ОСОБА_6 як відвідувачів зазначеної установи. Підсумовуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що прокурор в ході розгляду даного кримінального провадження надає невірну та неправдиву інформацію Суду та іншим учасникам справи, вводячи Суд в оману, що сприяє затягуванню судового процесу та суперечить принципам та приписам кримінального законодавства. Окрім того, прокурором неодноразово порушувалися та порушуються норми Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів відносно захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 .

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заявлений відвід підтримали.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення відводу, вважав думку сторони захисту упередженою та однобічною, вважає явку потерпілого та його представника обов`язковою, так як це справа приватного обвинувачення. Просив в задоволенні заявленого відводу відмовити.

В судове засідання законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 не з`явилися.

Заслухавши доводи захисника, обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення, дослідивши матеріали провадження в частині, що стосується заяви про відвід, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви захисника та клопотання обвинуваченого про відвід прокурора з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Окрім того, ч.5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Положення ст. 77 КПК України визначають перелік підстав, що виключають участь прокурора в кримінальному провадженні.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, на яку посилається захисник та обвинувачений в обґрунтування заяви та клопотання про відвід, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Поряд з цим, ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Стаття 10 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів передбачає, що прокурор зобов`язаний діяти неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій. Він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством.

Згідно з Керівними принципами ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куда, 27 серпня - 7 вересня 1990 року), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п. 12, п. 13).

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування та в судовому провадженні (ст. 36 КПК України), що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпеченню законності (ст. 9 КПК України).

Водночас, норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості. Вказане дає підстави для висновку про оціночний характер цієї категорії, яка має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставини, які підтверджені відповідними доказами.

Під час розгляду заяви про відвід прокурора ОСОБА_3 встановлено, що підставою для звернення з заявою та клопотанням стало посилання захисника та обвинуваченого на здійснення прокурором функції обвинувачення упереджено та не об`єктивно, з порушенням права на захист, умисним затягуванням розгляду кримінального провадження.

Перевіривши підстави, якими обґрунтований відвід, враховуючи зміст ст. 77 КПК України, в якій передбачені підстави для відводу прокурора, суд дійшов висновку, що обставини, які б свідчили про упередженість чи зацікавленість прокурора ОСОБА_3 у даному провадженні, відсутні.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про прокуратуру" прокурор підтримує державне обвинувачення в судовому провадженні щодо кримінальних правопорушень, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені КПК України.

Так, у відповідності до ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Наведені у заяві та клопотанні дії прокурора зводяться до незгоди сторони захисту з процесуальними діями та позицією прокурора в суді під час підтримання державного обвинувачення, а отже, виконання прокурором законодавчо визначених процесуальних обов`язків не може визнаватися упередженістю по відношенню до особи.

Натомість, позиція під час здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні не може вважатися упередженістю та, відповідно, слугувати підставою для його відводу, оскільки зумовлена процесуальним статусом та процесуальними повноваженнями прокурора, визначеними ст. 36 КПК України.

Суд також враховує, що жодних доказів упередженості прокурора ОСОБА_3 чи його особистої зацікавленості у результатах розгляду даної справи стороною захисту не надано, а відтак, доводи заяви та клопотання про відвід є голослівними, тому не можуть братися до уваги при оцінці наявності чи відсутності обставин упередженості прокурорів.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи або об`єктивну неможливість його участі в цьому провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак, тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для суду, який розглядає заяву про відвід.

Незгода сторони кримінального провадження з процесуальними діями чи бездіяльністю прокурорів за умови відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про їх упередженість до будь-якого зі сторін провадження, не є підставою для їх відводу.

На переконання суду, заявлений прокурору відвід стороною захисту (захисником та обвинуваченим) ґрунтується лише на оціночних судженнях та не містить об`єктивно підтверджених відомостей про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості або особистій заінтересованості прокурора, тоді як сама по собі незгода учасників провадження з процесуальними діями прокурорів не є підставою для відводу.

За наведених обставин, посилання сторони захисту у заяві про відвід на п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України не є доречними та відхиляються судом. Існування будь-яких інших підстав, передбачених ст. 77 КПК України, для відводу прокурора ОСОБА_3 судом також не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 81 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви захисника - адвоката ОСОБА_5 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1