Справа № 686/6247/25
Провадження № 1-кс/686/3211/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький клопотання прокурора прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницький ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000628 від 04.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 1 ст. 209 КК України,

встановив:

30.03.2025 прокурор окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, про накладення арешту з позбавленням права власника на володіння, користування та розпорядження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі та участі власника майна, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що У провадженні слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області перебувають матеріали досудового розслідування об`єднаного кримінального провадження №0000628, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 ч. ст. 209 КК України.

28.03.2025 в ході проведення досудового розслідування, відповідно до ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278, 279 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 1 ст. 209 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 209 КК України передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна.

Тим самим ОСОБА_4 вчинила набуття та розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення правочину, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом.

Таким чином своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, а також у легалізації (відмиванні) майна, одержаних злочинним шляхом, а саме у набутті та розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення правочину, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом, ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 209 КК України.

У ході досудового розслідуванні було встановлено, що станом на 27.03.2025 у власності ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності перебуває 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 14639836).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України майно, на яке накладається арешт, може перебувати у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Таке майно може перебувати як у вказаних осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Пленум Верховного Суду України звертав увагу на те, що при виконанні вироків у частині відшкодування матеріальної шкоди судам необхідно звертати стягнення на грошові суми та майно засудженого, що знаходяться у інших осіб. При запереченні володільцем факту належності засудженому грошей чи майна, переданих з метою приховання їх, вони можуть бути витребувані шляхом пред`явлення позову за підставами, передбаченими цивільним законодавством. Не підлягають конфіскації, а тому і не підлягають з цією метою арешту, предмети першої необхідності, що використовуються особою і членами її родини.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна - ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, санкція якої передбачає як міру покарання конфіскацію майна на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на 1/3 квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 , з метою вжиття заходів забезпечення кримінального провадження щодо подальшого стягнення заподіяних збитків з винної особи, та подальшого виконання рішення суду.

У відповідності до вимог ст.ст.170-173 КПК України арешт на вказані речі накладається з метою забезпечення спеціальної конфіскації, запобігання можливості відчуження, розпорядження та/або користування майном, можливості його пошкодження, знищення.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на 1/3 квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 , шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_4 , або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане майно.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1