ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/511/25
Провадження №1-кс/477/397/25
УХВАЛА

про арешт майна

21 квітня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесеного у кримінальному провадженні №0000014 від 04 січня 2024 року про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2025 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000014 від 04 січня 2024 року про накладення арешту на майно, що було вилучене 08 квітня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем спільного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за частиною четвертою статті 191 КК України, за фактом ймовірного привласнення та розтрати бюджетних коштів, вчинених службовими особами комунального підприємства «Госпрозрахункова дільниця механізації будівництва», шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою зі службовими особами приватного товариства, в умовах воєнного стану, про що 04 січня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000014.

Досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні здобуто докази які вказують на те, що було вчинене кримінальне правопорушення, пов`язане з привласненням та розтратою бюджетних коштів, а також встановлено осіб, що можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення, їхня роль у вчиненні злочину, місце проживання, транспортні засоби що перебувають у користуванні останніх.

08 квітня 2025 року в межах вказаного кримінального провадження проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено речі та документи згідно переліку.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор звернувся з даним клопотанням.

21 квітня 2025 року представником третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт майна адвокатом ОСОБА_6 подано заперечення на клопотання прокурора, у якому просив у задоволенні клопотання відмовити, з огляду на те, що вилучене майно не містить відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та не відповідає ознакам речового доказу. Крім того вказував, що кошти, які вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 є заощадженням її родини, оскільки отримувані ними доходи дозволяли накопичити коштів у розмірі виявленому під час обшуку. Просив провести розгляд клопотання без участі володільця майна.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності та просив долучити до матеріалів клопотання протокол про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 13 березня 2025 року.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як володільці вилученого майна та їх представник адвокат ОСОБА_6 в судове засідання по розгляду клопотання прокурора не з`явилися.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000014 від 04 січня 2024 року, кваліфіковане за частиною четвертою статті 191 КК України за фактом привласнення та розтрати бюджетних коштів, вчинених службовими особами комунального підприємства «Госпрозрахункова дільниця механізації будівництва», шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою зі службовими особами приватного товариства, в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням цього кримінального провадження встановлено, що в період часу з 27 червня 2023 року по 28 жовтня 2023 року КП «ГДМБ» перерахувало ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСНАБ» кошти в сумі 44 774 969,88 грн. на виконання умов договору, укладеного між ними 29 травня 2023 року про закупівлю №10208-а, у якому предметом договору виступила поставка світильників LED у кількості 6 019 одиниць.

Крім цього, 23 грудня 2023 року КП «ГДМБ» перерахувало ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСНАБ» кошти в сумі 26 222 610,00 грн на виконання умов договору, укладеного 14 грудня 2023 року договір про закупівлю №10869-а у якому предметом договору виступила поставка світильників вуличних світлодіодних у кількості 2990 одиниць.

Оскільки досудовим розслідуванням встановлено обставини ймовірного штучного завищення вартості поставленого товару, шляхом здійснення безтоварних операцій між приватними товариствами підконтрольними особам, залученим до вчинення кримінального правопорушення, що значно збільшило вартість поставлених світильників, в ході досудового розслідування, проведено судове товарознавчу експертизу №137-0134 від 26 грудня 2024 року, за висновком якої встановлено, що максимальна вартість світильників номенклатури: «BRP121 LED65/NW 50W 220-240V GM» з елементом підключення, серед діапазону цін, станом на 29 травня 2023 року, складала 2938,36 грн. з ПДВ за одиницю; максимальна вартість світильників номенклатури: «BRP491 LED115/NW 80W DM PSRD» (з регульованим кронштейном та елементом підключення), серед діапазону цін, станом на 29 травня 2023 року та 14 грудня 2023 року, складала 11 629,68 грн. за одиницю; максимальна вартість світильників номенклатури: «BRP381 LED145/NW 105W DM PSDD P7» (з регульованим кронштейном та елементом підключення), серед діапазону цін, станом на 14 грудня 2023 року, складала 13 065,84 грн. за одиницю; максимальна вартість світильників номенклатури: «BRP492 LED175/NW 120W DM PSRD» (з регульованим кронштейном та елементом підключення), серед діапазону цін, станом на 29 травня 2023 року, складала 11 629,38 грн. за одиницю;

За висновком аналітичного дослідження ГУ ДПС у Миколаївській області №1/14-29-18/03331466 від 17 січня 2025 року, встановлено, що службові особи КП «ГДМБ» в порушення пункту 2 статті 5 Закону України «Про публічні закупівлі» уклали договір про закупівлю товару від 29 травня 2023 року №10208-а на суму 44 774 969,88 грн., підписали специфікацію, тим самим погоджуючись придбати за бюджетні кошти світильники номенклатури «BRP121 LED65/NW 50W 220-240V GM», «BRP491 LED115/NW 80W DM PSRD», «BRP492 LED175/NW 120W DM PSRD» за завищеними цінами ігноруючи принцип максимальної економії при проведенні публічних закупівель, чим вбачається нанесення збитків бюджетному підприємству шляхом завищення ціни на світильники на суму 3 802 975,36 грн.

Крім цього, службові особи КП «ГДМБ», в порушення пункту 2 статті 5 Закону України «Про публічні закупівлі» уклали договір про закупівлю товару від 14 грудня 2023 року №10869-а на суму 26 222 610 грн. у т.ч. з ПДВ, з переможцем публічних закупівель ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСНАБ», підписали специфікацію (Додаток №1 до договору про закупівлю, тим самим погоджуючись придбати за бюджетні кошти світильники номенклатури «BRP121 LED65/NW 50W 220-240V GM», «BRP381 LED145/NW 105W DM PSDD P7» за завищеними цінами ігноруючи принцип максимальної економії при проведенні публічних закупівель, чим вбачається нанесення збитків бюджетному підприємству шляхом завищення ціни на світильники на суму 2 474 397,60 грн.

Таким чином, за результатами досудового розслідування встановлено збитки місцевому бюджету, направлених на закупівлю товарів на загальну суму 6 277 372,96 грн. що вказує на наявність факту заволодіння коштами бюджету шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану

В ході досудового розслідування, за результатами проведення слідчих (розшукових) дій встановлено адреси фактичного проживання вказаних осіб, місця їх роботи, місця можливого зберігання документації, носіїв інформації, предметів та документів, що можуть мати доказове значення для досудового розслідування.

За здобутою органом досудового розслідування інформацією вбачається, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді бухгалтера-касира ПП «СВЕТОЛЮКС-НИКОЛАЕВ» була залучена до вчинення дій пов`язаних із постачанням світлодіодних світильників до КП «ГДМБ» на виконання укладених ним договорів з ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСНАБ» по завищеним цінам, що вказує на наявність у її діях ознак кримінального правопорушення, пов`язаного із привласненням та заволодінням чужими майном.

08 квітня 2025 року, у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 березня 2025 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем спільного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, було виявлено та вилучено речі та документи згідно переліку.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 08 квітня 2025 року, вилучене, в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000014 від 04 січня 2024 року.

З метою збереження речових доказів, прокурор, шляхом направлення клопотання засобами поштового зв`язку звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і, зокрема, арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на вищезазначені положення закону, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи за місцем спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із пов`язаного із привласненням та розтратою бюджетних коштів, вчинене службовими особами комунального підприємства «Госпрозрахункова дільниця механізації будівництва», шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою зі службовими особами приватного товариства, в умовах воєнного стану, що охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України, та може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів, вбачається, що під час проведення обушку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , яка у цьому кримінальному провадженні перевіряється органом досудового розслідування на предмет причетності до вчинення кримінального правопорушення, вилучено речі та документи перелічені слідчим у поданому клопотанні, які безпосередньо виступають як знаряддя вчинення кримінального правопорушення або предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або які могли бути здобуті протиправним шляхом та свідчать про ймовірну причетність останнього до вчинення вищевказаних протиправних дій.

Звертаючись із указаним клопотанням, слідчий обґрунтовував наявність підстав для накладення арешту тим, що до вчинення дій, пов`язаних із привласненням та розтратою бюджетних коштів можуть бути причетні посадові (службові) особи КП «ГДМБ» та низки юридичних осіб приватного права, зокрема і ПП «СВЕТОЛЮКС-НИКОЛАЕВ»; ОСОБА_4 як бухгалтер-касир ПП «СВЕТОЛЮКС-НИКОЛАЕВ» може бути причетною до вчинення дій направлених на заволодіння бюджетними коштами; відповідно до протоколу обшуку від 08 квітня 2025 року під час обшуку в приміщенні де вона проживає виявлено мобільну та комп`ютерну техніку, а також грошові кошти, які можуть бути такими, що набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

У своїх запереченнях, що надіслані до суду, захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у накладенні арешту на майно.

Подані заперечення обґрунтовані тим, що під час обшуку були відсутності обмеження доступу до вилученої техніки, а кошти вилучені у квартирі за місцем проживання ОСОБА_4 є її заощадженнями, що на думку захисту свідчить про правомірне походження цих коштів.

З урахування доводів захисника та позиції органу досудового розслідування слідчому судді належить вирішити доводи сторін подані в межах розгляду цього клопотання та встановити наявність або відсутність підстав для накладення арешту.

Так, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК).

Сторони кримінального провадження під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частина 5 статті 132 КПК України).

Зі сторони захисту таких переконливих доказів, слідчому судді не надано.

Доводи на які посилається ОСОБА_6 у своїх запереченнях, поданих слідчому судді, щодо отримання вилученої суми коштів внаслідок їх накопичення від здійснення підприємницької діяльності в цьому випадку на думку слідчого судді доводить те, що використовуючи інструменти інституту підприємницької діяльності, остання могла вчинити дії направленні на заволодіння коштами державного бюджету шляхом використання юридичної особи приватного права.

З матеріалів клопотання про арешт майна слідує, що ОСОБА_4 , як бухгалтер-касир ПП «СВЕТОЛЮКС-НИКОЛАЕВ» може бути причетною до вчинення дій направлених на заволодіння бюджетними коштами та від здійснення своєї незаконної діяльності могла та мала можливість накопичити указані грошові кошти.

При цьому слідчий суддя вважає, що частина вилучених коштів могла бути накопичена у спосіб та порядку зазначеному стороною захисту, однак враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, ймовірний розмір коштів яким заволоділи учасники кримінального правопорушення, вбачається переконливими доводи органу досудового розслідування про те, що вилучені кошти під час обшуку 08 квітня 2025 року можуть бути такими, що отримані ОСОБА_4 від здійснення нею протиправної діяльності.

Аналізом відомостей, які містяться у протоколі про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 13 березня 2025 року, встановлено, що ОСОБА_4 виконувала одну з активних ролей під час виконання договорів з приводу яких внесено відомості до ЄРДР та розподілу коштів що отримані від цієї діяльності, що також підтверджує доводи органу досудового розслідування про її причетність до вчинення цього кримінального правопорушення.

При цьому слід звернути увагу і на те, що на даному етапі досудового розслідування встановлюється коло осіб, які були залучені до протиправної діяльності, здійснюється збір доказів, опрацьовується масив вилученої під час проведення обшуків інформації, що може мати своїм наслідком повідомлення про підозру і інших осіб.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на вилучені під час обшуку речі та майно, слідчий суддя враховує те, що ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання і вилучення таких речей та документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Наявність підстав для вилучення документів, зазначених в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, вбачається із відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 08 квітня 2025 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено речі на відшукання яких, в тому числі, надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

Оцінюючи можливість використання як доказів вилученого майна, слідчим суддею враховується те, що інформація яка міститься на вказаних документах, може бути використана як докази під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема містити відомості щодо укладання та виконання договорів з приводу яких внесено відомості до ЄРДР, що вказує на відповідність вилучених документів критеріям, зазначеним у статті 98 КПК та доцільність накладення на нього арешту.

Як встановлено слідчим суддею, вилучені документи не мають жодної істотної цінності, корисних властивостей, їх вилученням не завдається майнової шкоди володільцям, такі дії не містять ознак втручання у володіння особою майном.

Вилучена під час проведення обшуку комп`ютерна та мобільна техніка у ОСОБА_4 , як особи, яка перевіряється органом досудового розслідування на предмет причетності до вчинення противоправних дій, могла бути використаною як знаряддя чи засіб вчинення кримінального правопорушення, та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто також відповідає критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Зокрема, інформація, яка міститься на вилучених мобільних телефонах може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

При цьому з огляду на заперечення адвоката ОСОБА_6 щодо відсутності обмеження доступу до вилученої техніки, слід зазначити і те, що під час обшуку вилучено майно, з метою його подальшого огляду на предмет наявності на цьому майні відомостей та інформації що підлягає встановленню у цьому кримінальному провадженні, тому з метою запобігання спробам знищити, спотворити чи змінити наявну інформацію на даному етапі досудового розслідування слід забезпечити можливість збереження цього майна, шляхом накладення арешту на вилучене майно.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на кошти, що 08 квітня 2025 року вилучені слідчим під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує характер вчинення інкримінованого правопорушення, а саме корисливий мотив, залучення до його вчинення низки юридичних осіб приватного права, використання інструментів підприємництва, ймовірний розмір коштів, які спільники отримували за свої дії, що на думку слідчого судді свідчить про те, що вилучені кошти можуть мати ознаки майна, здобутого внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто такими, що набуті кримінально протиправним шляхом, що за визначенням статті 98 КПК України, наділяє указані кошти ознаками речового доказу.

Тимчасове накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження та потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

З огляду на те, що слідчим суддею встановлено, що вилучені під проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 речі та документи можуть містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України, клопотання слідчого підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 08 квітня 2025 року, під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи, за місцем спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на:

1. мобільний телефон, марки «Іphone 10» імей 1 НОМЕР_1 ;

2. мобільний телефон, марки «REDMI» імей НОМЕР_2 та імей 2 НОМЕР_3 ;

3. мобільний телефон, марки «REDMI 10», імей НОМЕР_4 та імей 2 НОМЕР_5 ;

4.Ноутбук марки НР, сірого кольору

5.блокнот на 55 арк.

6.чорнові записи на 65 аркушах

6 грошові кошти наступним номіналом та кількістю: 500 гривень у кількості 785 штук, 200 гривень у кількості 277 штук, 100 гривень 11 штук, 1000 гривень у кількості 141 штука, 50 гривень у кількості 17 штук, 20 гривень у кількості 41 штука, 5 гривень у кількості 4 штуки, 2 гривні у кількості 3 штуки, 1 гривня у кількості 5 штук на загальну суму 597 818 гривень?

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7