Справа № 134/177/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2025 року за № 0000010, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крикливець Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 11 січня 2025 року о 15 год. 49 хв., перебуваючи по вулиці Героїв України в селищі Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи мету уникнути оформлення адміністративних матеріалів щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), знаходячись біля службового автомобіля працівників поліції марки «Renault», моделі «Duster», реєстраційний номер 1695, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, а саме інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , за не оформлення ним адміністративних матеріалів.

Так, інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 спільно з інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 здійснювалося патрулювання по вулиці Героїв України в селищі Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, в ході якого вони помітили на узбіччі дороги перекинутий автомобіль марки «ВАЗ 21124», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час спілкування з водієм даного автомобіля ОСОБА_4 було встановлено наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння.

В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи біля службового автомобіля, усвідомлюючи, що працівник поліції відповідно до примітки до ст. 364 КК України є службовою особою, тобто особою, яка постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, не звертаючи уваги на неодноразові попередження працівника поліції ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, висловив пропозицію у наданні неправомірної вигоди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вигляді грошових коштів у розмірі по 500 доларів США кожному, в загальній сумі 1000 доларів США, що станом на 11 січня 2025 року відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України становило 422825 гривень, за те, щоб відносно нього не складали протокол про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. В наданих суду поясненнях вказав, що викладені в обвинувальному акті обставини ним повністю визнаються та не оспорюються. В той день він їхав за кермом автомобіля, який належить його співмешканці, та не впоравшись із керуванням вчинив ДТП. По приїзді на місце події працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Перед тим, як сісти за кермо, він вживав алкогольні напої, тому не хотів, щоб про ці обставини дізналася його співмешканка, в зв`язку з чим запропонував працівникам поліції грошові кошти за не складання відносно нього адміністративних матеріалів. Підтвердив, що був обізнаний про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди працівнику поліції.

Окрім власного визнання, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами:

- наказом (витягом) начальника ГУНП у Вінницькій області полковника поліції ОСОБА_8 від 31 грудня 2020 року № 237 о/с, яким капітана поліції ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області;

- наказом (витягом) начальника ГУНП у Вінницькій області полковника поліції ОСОБА_9 від 12 квітня 2024 року № 64 о/с, яким лейтенанта поліції ОСОБА_7 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області;

- рапортом працівника поліції від 11 січня 2025 року, з якого вбачається, що 11.01.2025 о 15 год. 57 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11 січня 2025 року о 15 год. 56 хв. в селищі Крижопіль працівники поліції під час патрулювання помітили на узбіччі автодороги Т-0233 перекинутий автомобіль «ВАЗ 2112», д.н.з. НОМЕР_1 . Водій вказаного автомобіля ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння та з метою уникнення адміністративної відповідальності словесно запропонував працівникам поліції грошові кошти в сумі 500 доларів США;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння КНП «Крижопільська окружна лікарня інтенсивного лікування» від 11.01.2025, згідно якого ОСОБА_4 на момент огляду лікарем КНП «Крижопільська окружна лікарня інтенсивного лікування» ОСОБА_10 11 січня 2025 року о 18 год. 50 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- протоколом огляду місця події від 11 січня 2025 року та фототаблицею, яка є додатком до цього протоколу, де зафіксовано обстановку на місці події автодорозі Т-0233 сполученням Вапнярка-КПП «Загнитків» неподалік в`їзду на територію санаторію «Зелена Діброва», зокрема, зафіксовано положення автомобіля марки «ВАЗ 21124», д.н.з. НОМЕР_1 , темно-зеленого кольору, який знаходився на узбіччі в перевернутому стані із ввімкненими фарами. На місці події присутні водій вказаного автомобіля ОСОБА_4 , пасажир ОСОБА_11 , а також наряд ГРПП. Під час спілкування ОСОБА_4 пояснив, що він пропонував працівникам поліції неправомірну винагороду за не оформлення адміністративних матеріалів;

- протоколом огляду предмету - оптичного диска, на якому міститься 1 файл (export-oh4z8 розміром 15333107 КБ) з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при перегляді якого зафіксовано, що 11 січня 2025 року о 15 год. 40 хв. по вул. Героїв України в селищі Крижопіль Тульчинського району Вінницької області на узбіччі автодороги Т-0233 поряд з автомобілем марки «ВАЗ 21124», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться в перевернутому стані, перебуває водій цього автомобіля ОСОБА_4 та пасажир ОСОБА_11 . При цьому у ОСОБА_4 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка мова. В ході спілкування з інспектором ГРПП ОСОБА_7 та інспектором ГРПП ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вказав, що медичної допомоги не потребує, необхідні документи знаходяться в автомобілі, однак дістати їх неможливо, тому що автомобіль перевернутий. Працівники поліції пояснили ОСОБА_4 , що він може відмовитися від складання протоколу за вчинення ДТП, однак відносно нього буде складено протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 неодноразово запитує чи працює нагрудна камера і чи записується їхня розмова. О 15 год. 49 хв. ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та запитав його чи можна обійтися без складання адміністративних матеріалів та скільки це буде коштувати, на що ОСОБА_6 попередив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди, після чого ОСОБА_4 запропонував дати йому та ОСОБА_7 по 500 доларів.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто у пропозиції надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який визнав вину, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Згідно досудової доповіді від 12.03.2025 року, складеної посадовою особою Тульчинського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів відносно ОСОБА_4 , що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Заходи мають бути спрямовані на формування уміння контролю над власною поведінкою, запобіганню зловживання алкогольними напоями та профілактики здорового способу життя.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 369 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Зважаючи на майновий стан обвинуваченого, який не має постійного місця роботи та стабільного джерела заробітку, суд вбачає наявність об`єктивних факторів, які ускладнюють виконання судового рішення, а тому вважає за доцільне розстрочити сплату штрафу на десять місяців рівними частинами.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_4 сплату штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на десять місяців шляхом його виплати рівними частинами по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з місяця, у якому даний вирок набере законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 положення ч. 2 ст. 26 КВК України, відповідно до якої у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

Роз`яснити ОСОБА_4 передбачені ч. 5, 6 ст. 26 КВК України наслідки несплати штрафу, відповідно до яких у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати у строк виплати чергового платежу уповноважений орган з питань пробації через один місяць після закінчення строку сплати штрафу або чергового платежу звертається до суду із заявою про видачу виконавчого листа ; у разі повернення органом державної виконавчої служби виконавчого листа у зв`язку з неможливістю стягнення штрафу уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя