Справа № 727/8283/24
Провадження № 1-кп/727/61/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання прокурора ОСОБА_3 , про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у кримінальному провадженні №0000944 від 30.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченої ОСОБА_4 ,

за участю захисника обвинуваченої ОСОБА_6 ,

за участю обвинуваченої ОСОБА_5 ,

за участю захисника обвинуваченої ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000944 від 30.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з обраним запобіжним заходом у виді застави. Просив суд продовжити строк покладення на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває (м. Чернівці та Чернівецька область), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим/прокурором у кримінальному провадженні; залишити на зберіганні у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В ході досудового розслідування встановлено, що у період з жовтня 2023 року по січень 2024 року заступник начальника Головного управління ДПС у Чернівецькій області радник податкової та митної справи ІІ рангу ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх правові наслідки, знехтували вимогами чинного законодавства з метою особистого незаконного збагачення та одержали від представника ТОВ «ПРОДТРАНС» ОСОБА_9 неправомірну вигоду в загальній сумі 376 000 гривень за безперешкодне погодження Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області бюджетного відшкодування ТОВ «ПРОДТРАНС» податку на додану вартість у відповідні періоди, а також невжиття заходів реагування та позитивні висновки в інтересах ТОВ «ПРОДТРАНС» під час проведення Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області відповідних перевірок з вказаного питання.

Так, 30.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того, 28.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

Постановою заступника Генерального прокурора від 22.03.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 30.04.2024.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.04.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 30.07.2024.

З метою забезпечення належної поведінки на час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31.01.2024 підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 грн. у національній грошовій одиниці України, з покладенням на підозрювану обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває (м. Чернівці та Чернівецька область), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим/прокурором у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

01.02.2024 внесено заставу за підозрювану ОСОБА_4 у розмірі 454 200 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.11.2024 продовжено покладення на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язків до 21.01.2025 включно.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрювана може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, є необхідність у продовженні покладення таких обов`язків.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, отримувала неправомірну вигоду неодноразово, не продовження покладення обов`язків, призведе до можливого вчинення останньою інших кримінальних правопорушень стосовно свідків з метою впливу на них, продовження своєї злочинну діяльність або вчинення інших злочинів з метою приховування вже вчиненого кримінального правопорушення.

Обставин, які свідчать, що заявлені раніше ризики зменшились не встановлено.

Ураховуючи характер вчиненого обвинуваченою злочину та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрювана може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення нею зазначеного злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є продовження раніше покладених на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язків.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченої, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам необхідно продовжити строк покладення на обвинувачену ОСОБА_4 відповідних обов`язків.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_6 заперечували проти заявленого прокурором клопотання.

Заслухавши клопотання прокурора про продовження обов`язків, думку обвинуваченої та її захисника, суд доходить до наступних висновків.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 131 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час досудового розслідування та на даний час встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Суд погоджується з прокурором у тому, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку суду, прокурором правильно наведені підстави вважати, що наявні ризики.

(1)Ризик переховування від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України)

«Обираючи запобіжний захід заявнику, суд першої інстанції встановив існування ризику його переховування. Для такої оцінки було вказано лише одну причину: покарання, яке загрожувало заявнику. У цьому контексті Суд повторює усталений принцип своєї практики, згідно з яким ризик переховування не може оцінюватися виключно на підставі тяжкості можливого покарання (див. згадане рішення у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia), пункт 223). Аби переконати суд, що насправді існував ризик переховування заявника, жодного іншого факту чи причини, які конкретно стосувалися справи заявника, наведено не було» (Рішення ЕСПЛ від 25.03.2021 у справі «Авраімов проти України» пункт 64).

Таким чином, на переконання суду, однією з підстав в сукупності з іншими підставами ймовірної можливості переховування ОСОБА_4 може бути те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочином, за які законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна (ч. 3 ст. 368 КК України), що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченої переховуватись від суду.

До того ж, що є більш важливим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей Указ затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ. Очевидно, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією російської федерації проти України, у ОСОБА_4 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченої.

Ураховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що наразі продовжує існувати ризик переховування від суду.

(2) Ризик незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України)

Перевіряючи наявність ризику впливу обвинуваченої на свідків та іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд вважає, що ризик впливу на свідків тощо, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та іншого підозрюваного тощо та дослідження їх судом.

Оскільки свідки та інші учасники провадження не допитані та можуть бути допитані повторно, окрім того, якщо під час судового розгляду з`ясується, що свідки можуть надати показання стосовно обставин, щодо яких вони ще не допитувалися або якщо суд призначить одночасний допит двох чи більше вже допитаних свідків для з`ясування причин розбіжності в їхніх показаннях, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу ОСОБА_4 , на зазначених осіб, то вони можуть змінити свої показання.

(3) Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст. 177 КПК України)

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором зазначено, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином може бути виражений у тому, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, отримувала неправомірну вигоду неодноразово, не продовження покладення обов`язків, призведе до можливого вчинення останньою інших кримінальних правопорушень стосовно свідків з метою впливу на них, продовження своєї злочинну діяльність або вчинення інших злочинів з метою приховування вже вчиненого кримінального правопорушення.

(4) Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України)

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, то ОСОБА_4 може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, продовжити вчинення вказаних кримінальних правопорушень, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що продовження обов`язків обвинуваченій ОСОБА_4 відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам, у зв`язку з чим уважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на іншого підозрюваного та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та оцінюючи в сукупності всі обставини, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій в разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; а також враховуючи її вік та стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, суд вважає, що обрання обвинуваченій, іншого запобіжного заходу про яке просить сторона захисту - у виді особистого зобов`язання, не забезпечить її належної процесуальної поведінки, а тому вважає недоцільним застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, у зв`язку з чим суд знаходить заявлене прокурором клопотання обґрунтованим, а термін дії обов`язків таким, що необхідно продовжити.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 182, 315, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_4 , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк виконання (дії) обов`язків до 21 березня 2025 року включно, зокрема:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває (м. Чернівці, Чернівецька область), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим/прокурором у кримінальному провадженні;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1