Справа №127/684/25
Провадження №1-кс/127/244/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000002 від 01.01.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 01.01.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2025 з письмовою заявою до відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області звернулась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що в період часу з 22:30 год. 31.12.2024 р. по 02:30 год. 01.01.2025 р. невідома особа, шляхом віджиму металопластикового вікна, проникла в її будинок АДРЕСА_1 , звідки таємно, у період дії воєнного стану, скоїла крадіжку грошей в сумі 34000 доларів США, та 200000 грн., чим завдала матеріального збитку.

В ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів та обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, у тому числі Указом Президента України від 06.11.2024, затвердженого Законом України № 4024-ІХ від 29.10.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10.11.2024 на 90 діб, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 31.12.2024 приїхав до міста Вінниця, де, близько 23:00, реалізовуючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи і бажаючи настання злочинного результату, діючи з корисливим мотивом та метою до незаконного збагачення, дочекавшись та переконавшись, що домоволодіння покинули у приватних справах потерпіла та її чоловік, розпочав таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 невизначеної кількості, виду, розміру та вартості, з метою, у подальшому, розпорядитись ним як своїм власним, у тому числі продати, сховати, подарувати, використати на свої потреби, тощо.

З цією метою, ОСОБА_6 прийшов до території домоволодіння ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , після чого, реалізовуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільно небезпечних наслідків, не маючи ані дійсного ані уявного права на власність потерпілої, з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, діючи поза волею власника майна, з корисливих мотивів і корисливою метою, таємно потрапив на територію домоволодіння, після чого, шляхом віджиму пластикового вікна, проник у середину будинку, звідки з шухляди комоду викрав грошові кошти в сумі 200 000 грн. та 34 000 доларів США (що на момент вчинення кримінального правопорушення, відповідно до офіційного курсу іноземних валют Національного банку України становило 1 429 326 гривень).

Таємно викравши майно потерпілої, ОСОБА_6 , не маючи на меті повертати викрадене, оплачувати його вартість чи відшкодовувати її будь-яким еквівалентом, реально розпорядилися ним як своїм власним, у т.ч. частину витратив на власні потреби, а частину заховав у різних схованках.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 1 629 326 гривень (один мільйон шістсот двадцять дев`ять тисяч триста двадцять шість гривень), що у понад 1076 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до п.5 примітки до ст.185 КК України є особливо великими розмірами.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, поєднана з проникненням у житло.

07.01.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Сошанське, Самгородоцької громади Хмільницького району, Вінницької області, проживаючому за адресою АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючому, громадянину України, раніше судимому: 12.08.2019 року Козятинським міськрайонний судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 ч.1 ст. 162, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 06.01.2021 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків, у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, поєднана з проникненням у житло.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

?Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення;

?Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

?Протоколом огляду місця події;

?Протоколами обшуку житла;

?Протоколом затримання ОСОБА_6 за підозрою у скоєнні злочину.

?Повідомленням про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення;

?Іншими матеріали кримінального провадження та речовими доказами.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

-1) переховування підозрюваного від органу досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, з метою уникнення відповідальності за його вчинення останній може переховуватися від органу досудового розслідування та, у подальшому, від суду;

?2) незаконного впливу підозрюваного на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки, згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може здійснювати вплив на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні з метою подальшого уникнення кримінальної відповідальності, так як останній особисто з ними знайомий;

?3) вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, офіційного місця роботи, а тому, з метою незаконного збагачення, може вчиняти нові кримінальні правопорушення;

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що стало підставою для повідомлення останньому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України , особу підозрюваного, зокрема його вік і стан здоров`я, матеріальний стан, те, що він офіційно не працевлаштований, відсутність стійких соціальних зв`язків, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності та взаємозв`язку, свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам та не забезпечать належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Так, з урахуванням особи підозрюваного, конкретних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, його суспільної небезпечності та тяжкості, міри покарання, яка може бути застосована до підозрюваного у разі доведеності його вини позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та з урахуванням абзацу 2 п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, сторона обвинувачення вважає доцільним застосувати до ОСОБА_6 заставу у розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає меті застосування запобіжного заходу та забезпечить виконання підозрюваним покладених обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні поклалась на розсуд суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав, заперечував щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

СВ Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 01.01.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2025 з письмовою заявою до відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області звернулась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що в період часу з 22:30 год. 31.12.2024 р. по 02:30 год. 01.01.2025 р. невідома особа, шляхом віджиму металопластикового вікна, проникла в її будинок АДРЕСА_1 , звідки таємно, у період дії воєнного стану, скоїла крадіжку грошей в сумі 34000 доларів США, та 200000 грн., чим завдала матеріального збитку.

07.01.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Сошанське, Самгородоцької громади Хмільницького району, Вінницької області, раніше судимому, повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, поєднана з проникненням у житло.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України обґрунтована. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого правопорушення та можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі, може спонукати підозрюваного до переховування, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також існує ризик впливу на свідків та потерпілу, з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, свідчення яких мають важливе значення для встановлення усіх обставин кримінального провадження, тому існує ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, не має стійких соціальних зв`язків, офіційного місця роботи, може вчиняти нові кримінальні правопорушення з метою власного збагачення.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, а також дані, що характеризують особу підозрюваного (раніше судимого, не маючого стійких соціальних зв`язків та офіційного місця роботи), стан його здоров`я, який не виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом ст. 131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним. Інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В судовому засіданні встановлено, що кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 потерпілій завдано матеріального збитку на загальну суму 1 629 326 гривень (один мільйон шістсот двадцять дев`ять тисяч триста двадцять шість гривень), що у понад 1076 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Враховуючи вищевикладене, тяжкість та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, розмір нанесеної матеріальної шкоди, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене в період воєнного стану раніше судимою особою, суд приходить до переконання, що застава в 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених обов`язків.

Визначення такого розміру застави також узгоджується з практикою ЄСПЛ, якою визнано законними та обґрунтованими дії національних судів, щодо обрання підозрюваному розміру застави, який перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відомості які характеризують підозрюваного, розміру матеріального збитку вчиненим кримінальним правопорушенням, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 1 816 800грн., яка здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 07.01.2025 по 07.03.2025 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 816 800грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя