Єдиний унікальний № 946/6168/23
Провадження № 1-в/946/43/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

11 лютого 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі Одеської області клопотання засудженого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210, про приведення вироку у відповідність до нового закону щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.10.2023 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк шість років та шість місяців,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 .

Суть питання, що вирішується

1.Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про приведення вказаного вироку у відповідність до нового Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі Закон від 18.07.2024), яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а викрадене ним майно було повернуте потерпілому.

Встановлені судом обставини

2.Засуджений ОСОБА_3 під час судового засідання клопотання підтримав, просив звільнити його від призначеного судом покарання, зазначивши, що оскільки з нього не стягнута матеріальна шкода, цивільного позову не було та оскільки ним було повернуте викрадене майно на суму близько 8 000 грн, то просив застосувати до нього положення Закону про декриміналізацію.

3.Прокурор ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК, на суму 7 986 грн, тобто на суму, яка є більшою від двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у 2023 році.

4.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.10.2023 ОСОБА_3 засуджений за вчинення 11.02.2023 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, а саме за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 7 986 грн. Цим вироком також ухвалено рішення про повернення викраденого майна потерпілому. З вироку також вбачається, що цивільний позов під час судового розгляду не був поданий, з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальна чи моральна шкода не була стягнута.

5.Вирок набрав законної сили 24.01.2024.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

6.Суд, розглянув клопотання, заслухав пояснення учасників провадження, дійшов висновку, що в його задоволенні слід відмовити з таких підстав.

7.Так, 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон від 18.07.2024, яким ст. 51 КУпАП була викладена в новій редакції, згідно якій дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати слід вважати таке викрадення, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

8.Статтею 185 КК передбачено кримінальну відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна, яка має бланкетний (відсилочний) характер до положень КУпАП, тобто якщо вартість викраденого майна перевищує розмір, за який передбачено адміністративну відповідальність (більше двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян). Тільки в такому випадку дії особи підпадають під ознаки кримінально-карного правопорушення після набрання чинності вказаним Законом від 18.07.2024.

9.Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі ПК), в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу ІV ПК для відповідного року, а саме у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. Цей розмір установлюється на початок кожного року окремо.

10.Враховуючи вказані положення ПК та відповідні положення Законів України про державні бюджети на відповідний рік, у контексті викрадення чужого майна два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у поточному 2025 та у 2024 роках складає 3 028 грн, тоді як у 2023 2 684 грн.

11.За загальним правилом, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

12.Але відповідно до ч. 1 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

13.Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

14.Отже, враховуючи те, що ОСОБА_3 11.02.2023 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) на суму 7 986 грн, тобто на суму більшу від двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у 2023 році (більше ніж 2 684 грн), то відповідальність за вчинене ним діяння не підпадає під ст.51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна, а тому караність такого діяння законом не усунена.

15.При цьому слід звернути увагу, що відповідальність за ст. 51 КУпАП чи за ст. 185 КК не ставиться у залежність від того, чи була усунута заподіяна шкода, чи пред`являвся цивільний позов потерпілим, чи стягувалась матеріальна чи моральна шкода із засудженого на користь потерпілого, а залежить виключно від вартості майна, яке було викрадене, на час вчинення правопорушення.

16.Таким чином підстави для звільнення засудженого ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.10.2023, відсутні, адже вартість майна, за викрадення якого він засуджений вказаним вироком, становить більше двох розмірів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (більше ніж 2 684 грн), а тому у задоволенні клопотання засудженого про приведення вироку у відповідність до нового Закону слід відмовити.

Керуючись ст. 51 КУпАП, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК, ст. ст. 537, 539, 370 372 КПК, суд

постановив:

1.У клопотанні ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК до шести років шести місяців позбавлення волі, про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX, яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відмовити.

2.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_3 , що перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

3.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1