Єдиний унікальний номер 333/1503/25
Провадження №1-кс/333/728/25
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001396, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2025 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чкалова Пологівського району Запорізької області, громадянина України, який має вищу освіту, працевлаштованого на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Пологівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст.8, 19, 68 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати права і свободи людини.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку в Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Статтями 1, 7, 8 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» передбачено, що службова дисципліна в органах внутрішніх справ базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави, дотримуватися норм професійної та службової етики у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Наказом Головного управління Національної поліції від 13.04.2023 ОСОБА_5 призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення №2 Пологівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Незважаючи на вищевказане, ОСОБА_5 , займаючи посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення №2 Пологівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, будучи службовою особою, працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади, вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 16 лютого 2025 року, приблизно о 10:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи поза службою, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 - за місцем свого мешкання та місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час конфлікту із ним, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з наявної у нього при собі табельної вогнепальної зброї пістолета Макарова НОМЕР_1 здійснив постріл в область голови ОСОБА_7 , в результаті чого настала смерть потерпілого на місці події, тим самим вбив його.

Таким чином, ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

17.02.2025 ОСОБА_5 , затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про що складено протокол (час фактичного затримання 23:45 год. 16.02.2025).

17.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події квартири АДРЕСА_2 , яким зафіксовано виявлення трупа ОСОБА_7 у приміщенні зазначеної квартири з тілесними ушкодженнями у вигляді вогнепального поранення голови, предмета, схожого на пістолет Макарова з магазином, спорядженим шістьма патронами та одним патроном у патроннику, предмета схожого на стріляну гільзу та предмета, схожого на кулю, слідів речовини бурого кольору, схожої на кров. Також під час огляду місця події зафіксовано пошкодження штори та гардини вікна, біля якого знайдено труп ОСОБА_7 , у вигляді зрізу та відсутності їх нижньої частини;

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 № 978 від 18.02.2025, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в результаті одиночного проникаючого наскрізного вогнепального кульового поранення голови з ушкодженням кісток черепа та головного мозку;

- протоколом огляду місця події території двоповерхнової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яким зафіксовано виявлення та вилучення у зовнішньому підвіконному просторі підвального приміщення килиму коричневого кольору, розміром 178х241 см, з нашаруванням речовини бурого кольору;

- протоколом обшуку автомобіля марки ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , припаркованого біля будинку №3 по вулиці Кам`яногірській у місті Запоріжжі, яким зафіксовано виявлення та вилучення полімерного пакету з нашаруванням речовини бурого кольору, в середині якого рушники, просякнені речовиною бурого кольору та моток скотч-стрічки також з нашаруванням речовини бурого кольору, а також полімерних пакетів, в середині яких фрагменти штори та гардини зі слідами речовини бурого кольору та інших речей з нашаруванням речовини бурого кольору;

- показами свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 16.02.2025, о 18:28 год. йому зателефонував ОСОБА_5 , який попросив приїхати до нього за місцем мешкання, оскільки в нього є «делікатне» питання. О 18:47 год. він прибув на таксі за місцем мешкання ОСОБА_5 , останній вийшов до нього та запросив до квартири. Увійшовши до квартири, у жилій кімнаті, на підлозі, він побачив змотаний килим, з обох кінців на якому були натягнуті сміттєві пакети. На запитання про те, що сталося, ОСОБА_5 повідомив, що його товариш ОСОБА_9 , з яким він спільно проживав в зазначеній квартирі, застрелився у вказаній кімнаті з його табельної зброї. Оскільки він не знав, що робити, він замотав труп у килим. З приводу обставин самогубства ОСОБА_5 розповів, що 16.02.2025, о 10 годині, вони снідали у вітальні. Потім ОСОБА_9 узяв його пістолет та почав гратися ним, досилаючи патрон до патронника. Потім ОСОБА_9 підніс пістолет до своєї голови та сказавши: «Дивись, я самогубець», здійснив постріл з пістолету собі в голову. Далі, як зазначив ОСОБА_5 , він приблизно годину перебував у шоковому стані, після чого він вимив кров. Він зазначив, що треба доповісти керівництву поліції та викликати «102». Після цього приїхав оперуповноважений ОСОБА_10 та вони вийшли до нього та сіли в його автомобіль. Останньому ОСОБА_5 також розповів про те, що ОСОБА_9 застрелився з його табельної зброї у його квартирі. ОСОБА_10 також повідомив про необхідність доповіді керівництву та здійснення дзвінка на «102». Далі ОСОБА_5 попрямував до квартири а він до відділення «Нової пошти» №23. Відділення було вже зачинене, а тому він повертався до будинку ОСОБА_5 , коли підходив, бачив, що той вийшов з будинку та попрямував до площі профспілок. Наздогнавши ОСОБА_5 , останній повідомив, що слідує в аптеку, однак аптеки були зачинені і тоді він зайшов до супермаркету «Апельмон» та придбав пляшку води. Шляхом руху ОСОБА_5 повідомив про те, що вже доповів керівництву поліції та подзвонив на «102». Коли вони удвох повернулися до будинку ОСОБА_5 , на місце прибули керівник ГУНП в Запорізькій області та керівник сектору карного розшуку Пологівського РВП;

- показами свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 16.02.2025, о 19:07 год., йому зателефонував ОСОБА_5 та попросив приїхати, оскільки це не телефонна розмова. Коли він прибув, до нього в автомобіль сів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . ОСОБА_5 розповів про те, що його товариш, який працює в УПП застрелися з його табельної зброї в його квартирі і запитав, що йому робити. Він повідомив, що треба дзвонити до «102» та доповідати керівництву;

- речовими доказами предметом, схожим на пістолет, предметом, схожим на стріляну гільзу та кулю, марлевими тампонами зі змивами речовини бурого кольору, вилученими з квартири АДРЕСА_2 , килимом з нашарування речовини бурого кольору, вилученим біля будинку АДРЕСА_3 , рушниками та фрагментами штори і гардини, а також мотком скотч-стрічки, вилученими під час обшуку автомобіля марки ВАЗ 210103, р.н. НОМЕР_2 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за яке Кримінальним кодексом України передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочину за правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст.115 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Про вказані наміри ОСОБА_5 вже свідчить його поведінка, адже після скоєного кримінального правопорушення, він свої протиправні дії не припинив, до правоохоронних органів із зізнанням чи щирим каяттям не з`явився, розкриттю злочину не сприяв, а навпаки почав вживати заходів щодо знищення слідів скоєного злочину вимив сліди крові, тобто спотворив обстановку на місці події, виніс з приміщення квартири та сховав килим, в який завертав труп потерпілого, зрізав штори, в нижній частині яких малися нашарування крові та сховав їх в автомобілі потерпілого. Своїм знайомим, яких покликав на допомогу, повідомив про те, що потерпілий застрелився, а коли його знайомі, запевнили підозрюваного в тому, що треба повідомити до правоохоронних органів про подію, що сталася, ОСОБА_5 зателефонував до поліції та заявив, що постріл був випадковий та стався під час передачі йому зброї ОСОБА_7 . Наразі підозрюваний покази у кримінальному провадженні не надає, встановленню істини у кримінальному провадженні жодним чином не сприяє.

Зазначені обставини свідчать про соціальну небезпеку підозрюваного ОСОБА_5 , будучи діючим працівником поліції, покликанням якого є захист порушених прав та інтересів людей, він навпаки вчинив дії, спрямовані на позбавлення життя іншої людини, а відповідно до Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Вказане є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_5 буде саме тримання під вартою.

В судовому засіданні, слідчий ОСОБА_4 у повному обсязі підтримав клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 17.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України (кримінальне провадження №0001396).

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором ОСОБА_3 оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_5 щодо вручення йому 18.02.2025 в 17 год. 00 хв. копію клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу:

- протоколом огляду місця події квартири АДРЕСА_2 , яким зафіксовано виявлення трупа ОСОБА_7 у приміщенні зазначеної квартири з тілесними ушкодженнями у вигляді вогнепального поранення голови, предмета, схожого на пістолет Макарова з магазином, спорядженим шістьма патронами та одним патроном у патроннику, предмета схожого на стріляну гільзу та предмета, схожого на кулю, слідів речовини бурого кольору, схожої на кров. Також під час огляду місця події зафіксовано пошкодження штори та гардини вікна, біля якого знайдено труп ОСОБА_7 , у вигляді зрізу та відсутності їх нижньої частини;

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 № 978 від 18.02.2025, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в результаті одиночного проникаючого наскрізного вогнепального кульового поранення голови з ушкодженням кісток черепа та головного мозку;

- протоколом огляду місця події території двоповерхнової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яким зафіксовано виявлення та вилучення у зовнішньому підвіконному просторі підвального приміщення килиму коричневого кольору, розміром 178х241 см, з нашаруванням речовини бурого кольору;

- протоколом обшуку автомобіля марки ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , припаркованого біля будинку №3 по вулиці Кам`яногірській у місті Запоріжжі, яким зафіксовано виявлення та вилучення полімерного пакету з нашаруванням речовини бурого кольору, в середині якого рушники, просякнені речовиною бурого кольору та моток скотч-стрічки також з нашаруванням речовини бурого кольору, а також полімерних пакетів, в середині яких фрагменти штори та гардини зі слідами речовини бурого кольору та інших речей з нашаруванням речовини бурого кольору;

- показами свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 16.02.2025, о 18:28 год. йому зателефонував ОСОБА_5 , який попросив приїхати до нього за місцем мешкання, оскільки в нього є «делікатне» питання. О 18:47 год. він прибув на таксі за місцем мешкання ОСОБА_5 , останній вийшов до нього та запросив до квартири. Увійшовши до квартири, у жилій кімнаті, на підлозі, він побачив змотаний килим, з обох кінців на якому були натягнуті сміттєві пакети. На запитання про те, що сталося, ОСОБА_5 повідомив, що його товариш ОСОБА_9 , з яким він спільно проживав в зазначеній квартирі, застрелився у вказаній кімнаті з його табельної зброї. Оскільки він не знав, що робити, він замотав труп у килим. З приводу обставин самогубства ОСОБА_5 розповів, що 16.02.2025, о 10 годині, вони снідали у вітальні. Потім ОСОБА_9 узяв його пістолет та почав гратися ним, досилаючи патрон до патронника. Потім ОСОБА_9 підніс пістолет до своєї голови та сказавши: «Дивись, я самогубець», здійснив постріл з пістолету собі в голову. Далі, як зазначив ОСОБА_5 , він приблизно годину перебував у шоковому стані, після чого він вимив кров. Він зазначив, що треба доповісти керівництву поліції та викликати «102». Після цього приїхав оперуповноважений ОСОБА_10 та вони вийшли до нього та сіли в його автомобіль. Останньому ОСОБА_5 також розповів про те, що ОСОБА_9 застрелився з його табельної зброї у його квартирі. ОСОБА_10 також повідомив про необхідність доповіді керівництву та здійснення дзвінка на «102». Далі ОСОБА_5 попрямував до квартири а він до відділення «Нової пошти» №23. Відділення було вже зачинене, а тому він повертався до будинку ОСОБА_5 , коли підходив, бачив, що той вийшов з будинку та попрямував до площі профспілок. Наздогнавши ОСОБА_5 , останній повідомив, що слідує в аптеку, однак аптеки були зачинені і тоді він зайшов до супермаркету «Апельмон» та придбав пляшку води. Шляхом руху ОСОБА_5 повідомив про те, що вже доповів керівництву поліції та подзвонив на «102». Коли вони удвох повернулися до будинку ОСОБА_5 , на місце прибули керівник ГУНП в Запорізькій області та керівник сектору карного розшуку Пологівського РВП;

- показами свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 16.02.2025, о 19:07 год., йому зателефонував ОСОБА_5 та попросив приїхати, оскільки це не телефонна розмова. Коли він прибув, до нього в автомобіль сів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . ОСОБА_5 розповів про те, що його товариш, який працює в УПП застрелися з його табельної зброї в його квартирі і запитав, що йому робити. Він повідомив, що треба дзвонити до «102» та доповідати керівництву;

- речовими доказами предметом, схожим на пістолет, предметом, схожим на стріляну гільзу та кулю, марлевими тампонами зі змивами речовини бурого кольору, вилученими з квартири АДРЕСА_2 , килимом з нашарування речовини бурого кольору, вилученим біля будинку №5 по вулиці Кам`яногірській у місті Запоріжжі, рушниками та фрагментами штори і гардини, а також мотком скотч-стрічки, вилученими під час обшуку автомобіля марки ВАЗ 210103, р.н. НОМЕР_2 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

17.02.2025 ОСОБА_5 , затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про що складено протокол (час фактичного затримання 23:45 год. 16.02.2025).

17.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Разом з тим, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує:, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді від 7 до 15 років позбавлення волі, може умисно знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 (особливо тяжкий злочин), дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не одружений, працівник правоохоронного органу, раніше не судимого.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України» крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_5 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним (на теперішній час вину не визнає, підозрюється у вчинені вбивства).

Також з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність таких даних для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на знищення, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного вчинити дії, направлені на знищення, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий судця вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

Частину четверту статті 183 доповнено пунктом 4 згідно із Законом № 671-IX від 04.06.2020\

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Частину четверту статті 183 доповнено пунктом 5 згідно із Законом № 1094-IX від 16.12.2020\

Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин який спричинив загибель людини, слідчий суддя вирішив не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 16.04.2025 до 23 год. 45 хв. (включно). Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обчислюється з моменту його фактичного затримання з 16.02.2025 о 23 год. 45 хв.

Клопотання ОСОБА_5 та його захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського

районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1