ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3852/24 Справа № 191/5567/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Синельниківського міськрайонного районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 07 лютого 2025 року з визначенням застави у розмірі 242240 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначає, що вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, береться до уваги ті обставини, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому.

Вказує, що приймається до уваги такі обставини, що обвинувачений ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, у зв`язку з чим існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Також, обвинувачений ОСОБА_6 та свідки у даному кримінальному провадженні є мешканцями одного населеного пункту, при цьому ОСОБА_6 обізнаний про адреси їх проживання, тому наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_6 , є обізнаним у протиправності та караності діянь, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, оскільки притягувався до кримінальної відповідальності за злочини, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів, при цьому в силу ст. 89 КК України судимість погашена, тому є ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або змінити розмір застави.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що на час розгляду клопотання строк перебування ОСОБА_6 під вартою суд повинен був приймати близьким до максимальної межі за даними обставинами, що фактично робить недоцільним та таким, що суперечить вимогам закону в даному конкретному випадку, подальше його перебування під вартою.

Зазначає, що ризики, на які посилається прокурор, не існують. ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце мешкання, працював, міцні соціальні звязки, на утриманні має 2-х неповнолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується з позитивного боку.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України, передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 в достатній мірі досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та зроблений обґрунтований висновок про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.

Врахована наявність об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд з ухваленням вироку до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою, а також існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховування обвинуваченого від суду, впливати на свідків.

Враховуючи характер та тяжкість покарання, що кореспондується з характером суспільного інтересу, даних про обвинуваченого, іншими обставинами у їх сукупності, існують підстави вважати, що продовжують існувати вказані вище ризики.

Крім того встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому, судовий розгляд кримінального провадження триває, усі свідки по справі не допитані, що може спонукати обвинуваченого до спроб уникнення від покарання шляхом переховування від суду та впливу на свідків.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Що стосується посилання захисника на те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце мешкання, працював, міцні соціальні звязки, на утриманні має 2-х неповнолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується з позитивного боку, то ці обставини не можуть бути важелем для зменшення встановлених ризиків, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в протиправній поведінці ОСОБА_6 .

Звертається увага, що тривалість попереднього тримання обвинуваченого під вартою зумовлена, складністю справи, кількістю проведених слідчих та розшукових дій, а також необхідністю дослідження доказів та допиту усіх учасників процесу, а тому належна процесуальна поведінка обвинуваченого зумовлена своєчасним застосування запобіжного заходу.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання обвинуваченого під вартою, враховуються усі вищезазначені обставини і дані про особу ОСОБА_6 апеляційний суд вважає правильним рішення суду першої інстанції про продовження міри запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції законною, обґрунтованою, вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4