Справа № 308/4339/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , представника потерпілої - ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/443/22 за апеляційними скаргами прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бельце, Республіки Молдова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працівника ТРК «Даніо» 21 канал Ужгород, із вищою освітою, одруженого, раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України - звільнено ОСОБА_6 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_6 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: транспортний засіб марки «Daewoo» модель «Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 повернуто власнику.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у справі, а саме: за проведення інженерно-транспортної експертизи - 817,25 грн; за проведення інженерно-транспортної експертизи , сума витрат на проведення якої становить 817,25 гривень; за проведення інженерно-транспортної експертизи сума витрат на проведення якої становить 817,25 грн.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не обиралася.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

05 квітня 2020 року близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «Daewoo» модель «Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в селі Оріховиця, в напрямку села Оноківці, Ужгородського району, неподалік озера «Шамбала», яке знаходиться в селі Оріховиця, Ужгородського району проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним та за умов видимості у напрямку руху здійснив виїзд за межі проїзної частини на узбіччя, де в подальшому допустив зіткнення з деревом, яке знаходилось поза межами проїзної частини. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, де в подальшому була доставлена до медичного закладу.

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 2.3(б) та 12.1 Правил дорожнього руху України, якими визначено: п.2.3(б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.12.1. - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку судово-медичної експертизи №188 від 28.04.2020 року. Згідно наданої медичної документації з КНП «ЦМКЛ» Ужгородської міської ради де знаходилась на стаціонарному лікуванні з 05.04. по 16.04.2020 року у неї встановлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зубовидного виростку 2 шийного хребця, що підтверджений даними МСКТ від 05.04.2020 року за №20321, вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно п. 2.1.3. «е» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року. Закритий уламковий перелом правої ліктьової кістки із зміщенням відламків, що підтверджено даними МСКТ від 05.04.2020 року №20321, потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, можливе їх виникнення в салоні легкового автомобіля у пасажира, при ДТП, яка мала місце 05.04.2020 року.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №10/185 від 22 квітня 2020 року в даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «Daewoo» модель «Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України.

В діях водія автомобіля марки «Daewoo» модель «Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_6 , вбачається невідповідність вимогам п.п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України, недотримання яких, з технічної точки зору, у своїй сукупності є у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Не погоджуючись зі вказаним вироком місцевого суду прокурор вказує на те, що вирок є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до м`якості призначеного судом покарання. Стверджує, що місцевий суд не взяв до уваги той факт, що обвинувачений на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння. Поза увагою суду залишися обставини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, зокрема смерть потерпілої внаслідок ДТП. Рішення суду про застосування ст. 69 КК України у вироку є невмотивованим, сприймається як очевидно несправедливе та недостатнє для досягнення мети покарання. Просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі вказує на незаконність вироку суду, просить його скасувати. Зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовуючи винуватість обвинуваченого посилається на недопустимий, на думку сторони захисту, доказ висновок судово-медичної експертизи №188 від 28.04.2020, оскільки слідчий та прокурор не зверталися з відповідним клопотанням до слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме медичної документації щодо лікування у лікарні КНП «Центральна міська клінічна лікарня» оформлену на потерпілу. Крім того, як стверджує адвокат ОСОБА_8 , у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що потерпіла надавала слідчому чи прокурору будь-які медичні документи для доручення їх до матеріалів кримінального провадження. Просить вирок скасувати, постановити новий, яким кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрити.

Потерпіла ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказує на те, що вирок суду є необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню. Стверджує, що стороною обвинувачення зібрано докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у порушення вимог КПК України, які регулюють отримання доступу до медичної документації, яка охороняється законом без ухвали слідчого судді та без згоди потерпілої. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрити за відсутністю складу злочину.

У запереченнях на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 , представник потерпілої ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_9 вказує на незаконність отримання недопустимого доказу висновку судово-медичної експертизи №188 від 28.04.2020, оскільки такий здобутий з порушенням прав потерпілої, поза її волею та без відповідних ухвал слідчого судді. Просить вирок скасувати, ухвалити новий виправдувальний вирок.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, адвокат ОСОБА_9 вказує на те, що доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними, викладені в них обставини не відповідають дійсності та не підтверджені матеріалами кримінального провадження. Зазначає, що твердження прокурора про те, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння на момент скоєння ДТП є безпідставними, оскільки вони не підтверджені жодними доказами. Крім того, адвокат ОСОБА_9 звертає увагу на те, що посилання прокурора на те, що потерпіла померла внаслідок ДТП також не відповідають дійсності. Прокурор, на переконання апелянта, навів неправильні та помилкові факти, тому подана ним апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_11 , яка не підтримала доводи апеляційної скарги прокурора та заперечила щодо доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого та потерпілої сторони, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, потерпілої ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та відповідно до ст. 337 КПК України в межах пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, зазначив підстави, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Вина ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме показами потерпілої, та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, такі підтверджується наступними письмовими доказами:

Згідно витягу з ЄРДР 06.04.2020 року до реєстру були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України. У витязі зазначено, що 05.02.2020 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення що неподалік озера «Шамбала», що в с.Оріховиця, Ужгородського району виявлено автомобіль з механічними пошкодженнями характерними для дорожньо-транспортної пригоди. Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що водій транспортного засобу не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїзної частини в результаті чого допустив зіткнення з деревом. В результаті вказаного зіткнення пасажир транспортного засобу отримала тілесні ушкодження та доставлена до медичного закладу в реанімаційне відділення.

Згідно рапорту поліцейського Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП з Закарпатській області ОСОБА_12 05.04.2020 року отримано заяву та зареєстровано в ЄО за №2340 від 05.04.2020 року про ДТП, згідно якого 05.04.2020 року о 23.20 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.04.2020 року о 23.19 год. за адресою с. Оріховиця, вул. Головна, Ужгородський район біля озера Шамбала заявник побачив, що водій автомобіля здійснив ДТП із деревом і на місці події нікого не має. Згідно результату відпрацювання виїздом до Ужгородської ЦРЛ встановлено, що 05.04.2020 року о 23 год. 50 хв. в приймальне відділення самостійно звернулась ОСОБА_7 , 1983 р.н. Попередній діагноз політравма, більш детальний діагноз буде відомий після проведення комп`ютерної діагностики.

Згідно рапорту поліцейського Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП з Закарпатській області ОСОБА_12 05.04.2020 року отримано заяву та зареєстровано в ЄО за №2341 від 05.04.2020 року про ДТП з травмованими, згідно якого 05.04.2020 року о 23.37 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.04.2020 року о 23.36 год. за адресою м. Ужгород, вул. Грибоєдова в міський травмпункт звернулася гр.. ОСОБА_7 , 1983 р.н. з ДДТП яке відбулося в с. Оріховиця. Діагноз: політравма, загальна реанімація.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.04.2020 року встановлено, що ДТП мало місце біля озера, у темну пору доби, вказано про вид події «виїзд за межі проїжджої частини, зіткнення», грунтова дорога, лісиста місцевість. Окрім того, у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди також зазначено, що на транспортному засобі наявні пошкодження. Вилучено транспортний засіб.

У дослідженому в судовому засіданні протоколі огляду місця події, об`єктом огляду являється транспортний засіб легковий автомобіль марки «Daewoo» модель «Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 . До огляду додано схема місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до наявної в матеріалах справи, та дослідженої в судовому засіданні довідки про погодні умови 05 квітня 2020 року в період часу із 20:00 по 23:00 в районі с. Оріховиця спостерігались наступні погодні умови: Ясно (о балів); Вітер північно-східний 4 м/с; Температура повітря 14-12 ° тепла; Вологість повітря 23-26%; Опади та небезпечні явища не відмічались; Горизонтальна видимість 10 км.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи №10/174 від 15.04.2020 року встановлено, що на момент експертного огляду робоча гальмівна система, система рульового керування та світлова система автомобіля марки «Daewoo» модель «Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 знаходились в непрацездатному стані через пошкодження, описані в дослідницькій частині висновку, які утворились внаслідок ДТП. Несправності, які могли мати місце до ДТП оглядом не виявлено. Згідно дослідницької частини висновку, оскільки несправності, що привели робочу гальмівну систему, систему рульового керування, а також систему освітлення та світлової сигналізації досліджуваного автомобіля до непрацездатного стану, утворились в результаті ДТП, то дане питання не досліджувалось.

Згідно з висновком судової інженерно-трасологічної експертизи №10/176 від 16.04.2020 року встановлено, що аналізуючи слідові обстановку на місці дорожньо-транспортної події зіткнення автомобіля марки «Daewoo» модель «Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 з деревом відбулося за межами проїзної частини в місці фіксації дерева, за межами лівого узбіччя руху автомобіля.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №10/185 від 22 квітня 2020 року в даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «Daewoo» модель «Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України.

В діях водія автомобіля марки «Daewoo» модель «Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_6 , вбачається невідповідність вимогам п.п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України, недотримання яких, з технічної точки зору, у своїй сукупності є у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно клопотання від 23.04.2020 року за №2225/106/25/2-2020 т.в.о. заступника СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 завідувачу судово-медичної експертизи Ужгородського міжрайонного відділення СМЕ ОСОБА_14 , слідчий просив по кримінальному провадженню № 0000420 від 06 квітня 2020 року провести судово-медичну експертизу по матеріалах медичної документації, які оформленні на гр.. ОСОБА_7 , оскільки відповідно до обставин ДТП така отримала тілесні ушкодження у відповідності до яких ОСОБА_7 було накладено корсет на шийний відділ тулубу, а також рекомендація лікаря ЦКМЛ постільний режим без будь-яких навантажень та мінімізувати рухомість потерпілої фізіологічними властивостями.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №188 від 28.04.2020 року, без участі потерпілої ОСОБА_7 , з врахуванням даних медичної документації, заповненої на її ім`я, з КНП «ЦМКЛ» Ужгородської міської ради де знаходилась на стаціонарному лікуванні з 05.04. по 16.04.2020 року у неї встановлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зубовидного виростку 2 шийного хребця, що підтверджений даними МСКТ від 05.04.2020 року за №20321, вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно п. 2.1.3. «е» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року. Закритий уламковий перелом правої ліктьової кістки із зміщенням відламків, що підтверджено даними МСКТ від 05.04.2020 року №20321, потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Тілесні ушкодження вказані в медичній документації, а саме закритий уламковий перелом нижньої третини малогомілкової кістки не мають підтвердження додатковими методами, в зв`язку з чим враховуватися не можуть.

Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, можливе їх виникнення в салоні легкового автомобіля у пасажира, при ДТП, яка мала місце 05.04.2020 року.

Допитаний в суді першої інстанції експерт ОСОБА_14 надав пояснення щодо судово-медичної експертизи №188 від 28.04.2020 року тотожні змісту даних його мотивувальної частини зауваживши, що, відповідно до даних медичної документації, ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження тяжкі та середньої тяжкості. Підтримав свій висновок повністю.

Також надуманими, на переконання колегії суддів, є твердження сторони захисту про порушення слідчим порядку отримання медичної документації потерпілої ОСОБА_7 , і як наслідок - недопустимість доказу - висновку судово-медичної експертизи №188 від 28.04.2020 року.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, у тому числі, шляхом витребування та одержання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, відомостей, висновків експертів тощо.

Отже, виходячи із законодавчих норм, сторона обвинувачення наділена правом витребування та одержання від певних осіб документів на підтвердження фактів, які стосуються даного кримінального провадження. Якщо ж особа, яка має в своєму розпорядженні зазначені документи, не згодна надати їх, для отримання дозволу на тимчасовий доступ до них слідчий, застосовує заходи забезпечення кримінального провадження( звертається до суду за правилами глави 15 розділу II КПК України).

Згідно запиту від 22.04.2020 року за №2249/106/25/2-2020 т.в.о. заступника СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 головному лікарю КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження № 0000420 від 06 квітня 2020 року, просив надати медичну документацію щодо лікування у закладі оформлену на ОСОБА_7 , 1983 р.н., яку після проведення судово-медичної експертизи по медичній документації буде повернуто в найкоротший строк.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №188 від 28.04.2020 року, таку проведено з врахуванням даних медичної документації, заповненої на її ім`я, з КНП «ЦМКЛ» Ужгородської міської ради де знаходилась на стаціонарному лікуванні з 05.04. по 16.04.2020 року.

З огляду на вказані положення закону, той факт, що медична карта потерпілого лікувальною установою була видана без ухвали слідчого судді про доступ до документів з правом їх вилучення, не може бути підставою вважати, що цей документ є недопустимим доказом.

Інформація, яка міститься в медичній карті потерпілого, стосується виключно його особи, при цьому від потерпілого не надходило ніяких заяв чи скарг про порушення його прав та свобод при отриманні слідчим вказаної документації та надання її експерту.

Крім того, відсутність у матеріалах кримінального провадження медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта, не свідчить про сумнівність їх походження та не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки зазначені документи було отримано у визначеному законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, - сторона захисту не клопотала про надання доступу до медичних документів потерпілого, а тому вищевказані доводи щодо їх відсутності в матеріалах справи суд першої інстанції визнав також безпідставними.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постанові ККС ВС від 18 червня 2020 року у справі № 740/2536/17, про те, що медична документація може бути отримана в інший спосіб, також передбачений КПК України, а саме - добровільно надана безпосередньо потерпілою особою або медичною установою на запит слідчого, і лише у випадку неможливості отримати документи у такий спосіб слідчий звертається до слідчого судді з метою отримати дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів.

Колегією суддів установлено, що суд у вироку, обґрунтовано зазначив обставини якими спростовуються вказані доводи, та вірно вказав, що стороною захисту не наведено переконливих доводів щодо недопустимості доказів через допущення істотних порушень, які призвели до порушення прав безпосередньо обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування стороною.

Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в достовірності цих доказів. Вони є логічними, послідовними і узгодженими як між собою, так і з іншими письмовими доказами у провадженні.

Надаючи оцінку цим доказам у сукупності апеляційний суд вважає їх належними та допустимими для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на думку апеляційного суду прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини («Яллох проти Німеччини» від 11 липня 2006 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Веренцов проти України» від 11 липня 2013 року), та підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого за обставин, викладених у скарзі, не має.

Суд у вироку навів докази по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та дав аналіз цим доказам після їх дослідження, тому немає підстав вважати, що по справі допущена суттєва неповнота кримінального і судового провадження, яка викликає необхідність скасування вироку.

Не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які б призводили до скасування вироку, при порушенні вказаного кримінального провадження, його розслідуванні та під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

За таких обставин не має підстав вважати, що у справі допущена однобічність та неповнота судового розгляду, які викликають необхідність скасування вироку, на чому наполягає в своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого.

Щодо призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів враховує наступне.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції у повній мірі врахував характер та тяжкість вчиненого ним злочину, форму вини, спосіб вчинення злочину, стадію злочину, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, його особу.

Враховуючи встановлене та конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, із застосуванням ст.75 КК України, у повній мірі відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті.

Окрім того, судом першої інстанції враховано заяву потерпілої ОСОБА_7 , в якій вона просить не позбавляти ОСОБА_6 права керування транспортними засобами (Т.1 а.с.32).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання у повній мірі відповідає вимогам закону, і таке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для скасування вироку суду та постановлення нового, а тому подані апеляційні скарги є необгрунтованими, а покарання судом першої інстанції призначене без порушень кримінального та кримінального процесуального закону.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора слід закрити, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2022 року без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження № 11-кп/4806/443/22 за апеляційною скаргою Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.286 КК України, - закрити.

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді