УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 Справа №607/6216/25 Провадження №1-кс/607/1877/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000524 від 19.11.2024 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рожиськ, Підволочиського району, Тернопільської області, українки, громадянина України, яка зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 , одруженої, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимої, не адвоката, не депутата,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000524 від 19.11.2024 за ознаками за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчою групою СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000524 від 19.11.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.11.2024 близько 19 год. 00 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_1 без пасажирів та вантажу, рухалася автомобільною дорогою між населеними пунктами с. Оріховець с. Мислова Тернопільського району Тернопільської області в напрямку від с. Оріховець до с. Мислова, із швидкістю 70,0..85,6 км/год.

Під час руху по вказаній автодорозі, неподалік с. Оріховець, водій ОСОБА_4 не була уважна та не стежила належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушила вимоги п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі ПДР), а також вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30.06.1993, із змінами та доповненнями (надалі ЗУ «Про дорожній рух»).

Надалі, рухаючись у вказаному напрямку грубо порушуючи вимоги

п.п. 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху, змінила напрямок свого руху праворуч, здійснила виїзд за межі проїзної частини з подальшим виникненням заносу та допустила виїзд на смугу зустрічного руху по якій в цей час назустріч транспортному засобу рухався велосипедист ОСОБА_6 .

Надалі в порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_4 не забезпечила безпеку дорожнього руху та після виїзду на зустрічну смугу руху, допустила наїзд на велосипедиста правою боковою частиною автомобіля.

У результаті наїзду транспортним засобом велосипедисту ОСОБА_6 , заподіяно відкрито черепно мозкову травму з численними уламковими переломами кісток склепіння та основи черепа, просторими крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку, від чого настала його смерть на місці події.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимоги пунктів 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_6 .

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0000524 від 19.11.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

26.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час допиту підозрювана ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася.

Слідчий зазначає, що підставою застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність зазначених ризиків.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , згідно з вимогами п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 , та виконання нею процесуальних обов`язків, запобігання ризикам, викладеним у клопотанні та передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном на два місяці, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила його задовольнити та застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні, з приводу задоволення клопотання слідчого не заперечила.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.ч. 1 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію та майновий стан , наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини , ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Як вбачається з ст. 176 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

Виходячи зі змісту ст.179 цього ж Кодексу особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000524 від 19.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

В ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 26.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та її можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протокол огляду місцевості від 18-19.11.2025, та додатками до нього; висновок експерта № 671 від 19.12.2024, за результатами проведення судово-медичної експертизи; висновок експерта № 668 від 04.12.2024, за результатами проведення судово-медичної експертизи; висновок експерта № 3 від 10.02.2025, за результатами проведення судово-медичної речових доказів; висновок експерта № 4 від 12.02.2025, за результатами проведення судово-медичної речових доказів; висновок експерта № СЕ-19/120-24/14017-ІТ від 26.12.2024, за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи; висновок експерта № СЕ-19/120-24/13994-ІТ від 24.12.2024, за результатами проведення судової автотехнічної експертизи; висновок експерта № СЕ-19/120-24/13991-ІТ від 27.12.2024, за результатами проведення судової автотехнічної експертизи; висновок експерта № СЕ-19/120-24/14517-ІТ від 30.12.2025, за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП; висновок експерта № 26/25 22 від 20.01.2025, за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи; висновок експерта № СЕ-19/120-25/984-ІТ від 10.02.2025, за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП; протокол проведення слідчого експерименту від 28.02.2025; висновок експерта № СЕ-19/120-25/2932-ІТ від 10.03.2025, за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а прокурор - при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, має місце у даному випадку та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, слідчий суддя вважає доведеним, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у кримінальному провадженні, шляхом погроз схиляти останніх до дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що посилання слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні на ризик, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неконкретизованим та формальним, так як останні не вказують, які конкретні дії може вчиняти підозрювана з метою перешкодити даному кримінальному провадженню та не надає доказів на підтвердження цих обставин.

За таких підстав слідчий суддя доходить висновку, що зазначений ризик не є доведеним у судовому засіданні, а відтак не може покладатись в основу рішення про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування належним чином підтверджено у клопотанні та доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, та є усі підстави для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України.

Вивченням особи підозрюваної ОСОБА_4 з`ясовано, що остання уродженка с. Рожиськ, Підволочиського району, Тернопільської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одружена, не працює, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судима.

Зважаючи на наведене вище, за наслідками встановлених обставин за результатами розгляду клопотання, враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_4 , приходжу до висновку, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та попередить вчинення нею дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а тому клопотання слідчого підлягає до задоволення.

В даному випадку слідчий суддя також враховує процесуальну позицію підозрюваної щодо згоди із вимогами клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а тому, виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про доцільність задоволення даного клопотання.

Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрювану обов`язки, визначені даною нормою закону. При визначенні обсягу таких обов`язків слідчий суддя вважає, що визначені у клопотанні обов`язки є достатніми для забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та експертами у даному кримінальному провадженні, як особисто так і через третіх осіб;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали в частині покладення на підозрюваного обов`язків до 23 год. 59 хв. 26.05.2025.

Попередити підозрювану ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваній ОСОБА_4 та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 31.03.2025 о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1