"10" березня 2025 р. Справа № 363/5469/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вишгород клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні №0000049 від 11.01.2024, підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красилів Хмельницької області, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

встановив:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Дарницького спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні № 0000049 від 11.01.2024, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 .

Ухвалою Вишгородського районом суду Київської області від 22.11.2024 року було направлено до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні № 0000049 від 11.01.2024, підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, до відповідного суду за підсудністю.

Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 03.12.2024 року подання голови Вишгородського районного суду Київської області залишено без задоволення, у зв`язку з неналежним обґрунтуванням, щодо визначення місця вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку щодо підсудності Вишгородському районному суду подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 .

Підозрюваний погодився з думкою прокурора.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем, у порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників) 25.11.2023 року по завершенню відпустки не з`явився вчасно на службу до місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , що знаходилася у АДРЕСА_1 , після чого проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до військової частини. 15.10.2024 року, ОСОБА_4 усвідомивши протиправність своїх дій добровільного прибув для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, зокрема, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження, надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Згідно клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану, яке було вчинене в с. Левковичі Вишгородського району Київської області.

Разом з тим, до зміни адміністративно-територіального устрою (до 17.07.2020 року) с. Левковичі входило до складу Поліського району Київської області, яке територіально юрисдикції відноситься до Іванківського районного суду Київської області.

В свою чергу, Постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» в Україні утворено 136 нових та ліквідовано існуючі 490 районів, зокрема створено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України;

Система судоустрою хоча і будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності, однак на практиці вона не завжди може співпадати з існуючим адміністративно-територіальним поділом держави. Зміна ж адміністративно-територіального устрою може бути лише підставою для перегляду існуючої системи судоустрою в порядку визначеному Конституцією та законами України.

Відповідно, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, кожен місцевий загальний суд продовжує здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Суди утворюються, реорганізуються і ліквідуються законом.

Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів від 03.11.2020 року, розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545 із наступними змінами) доповнено пунктом 3-1 такого змісту, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів від 03.11.2020 року, розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545 із наступними змінами) доповнено пунктом 3-1 такого змісту, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року. Законом продовжено термін на один рік здійснення місцевими судами своїх повноважень у межах раніше визначеної (до утворення (ліквідації) районів згідно з Постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів») територіальної юрисдикції, але не пізніше 1 січня 2023 року.

Законом України «Про внесення зміни до пункту 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів» від 01.12.2022 року за №2808-IX встановлено, що відповідно до п. 3-1 вищезазначеного Закону: «До набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-IX».

Згідно листа Ради суддів України від 22.07.2020 року № 9рс-466/20-вих, адресованому головам місцевих та апеляційних загальних судів, зазначено, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

При цьому, за приписами ч. 2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановлюється вмотивована ухвала.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні в справі «Коем та інші проти Бельгії» від 22.06.2000р. ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не був судом, уповноваженим законом, оскільки без вирішення питання підсудності через вищестоящі органи, сам суд самостійно не може вирішувати питання підвідомчості кримінальних справ та констатував порушення п. 1 статті 6 Конвенції.

Пунктом 6 частини 2 статті 412 КПК України визначено, що порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому безумовною підставою для скасування судового рішення.

Згідно з приписами статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На даний час не змінено систему місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів, водночас, до ухвалення Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 за № 807-IX с. Левковичі відноситься до Поліського району Київської області.

Таким чином, кримінальне правопорушення було вчинено за межами територіальної юрисдикції Вишгородського районного суду Київської області, на розгляд якого надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. Розгляд даного клопотання за територіальною юрисдикцією відноситься до Іванківського районного суду Київської області.

Виходячи зі змісту положень статей 32, 34 КПК України, та враховуючи практику ЄСПЛ з аналогічних підстав, з огляду на вищевикладене, оскільки вказане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000049, внесеному до ЄРДР від 11.01.2024 року, надійшло на розгляд до Вишгородського районного суду Київської області не після визначення підсудності, а безпосередньо з Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, з метою забезпечення дотримання загальних засад кримінального провадження, визначених статтею 7 КПК України і не порушення вимог кримінального процесуального закону, суд вважає за необхідне направити до Київського апеляційного суду подання для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 314 КПК України, суд, -

ухвалив:

Передати клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000049, внесеному до ЄРДР від 11.01.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення до відповідного суду за підсудністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1