Справа № 355/349/23
Провадження № 1-в/355/60/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Баришівського районного суду Київської області клопотання начальника Броварського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про приведення судового рішення стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність у зв`язку із набранням чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року до Баришівського районного суду Київської області надійшло клопотання начальника Броварського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку відносно ОСОБА_5 .

Так, орган пробації, керуючись п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», просить суд привести судове рішення ОСОБА_5 у відповідність до вимог закону.

Клопотання обґрунтоване тим, що на обліку Броварського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області з 29.05.2024 перебуває ОСОБА_5 , засуджений 28.03.2024 вироком Баришівського районного суду Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням на 2 роки, із застосуванням ст. 76 КК України має обов`язок: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав законної сили 28.04.2024 року.

Згідно з вироком Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_5 , 10.12.2022 року вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. Завдавши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 1 866 грн. 67 коп..

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) (далі КУпАП) відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП визначено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» становив 2481 гривні, 50 відсотків його розміру становили 1 240 грн. 50 коп..

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зі змісту вироку Баришівського районного суду Київської області від 28.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України 10.12.2022 року, розмір завданого матеріального збитку в загальному склав 1 866 грн. 67 коп..

Таким чином, враховуючи положення Податкового кодексу України та Закону № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративне правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», розмір вартості викраденого майна становить менше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених санкцією ч. 2 ст. 51 КУпАП та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як вказано у клопотанні, згідно даного вироку строк відбуття покарання з іспитовим строком ОСОБА_5 закінчується 28.03.2026.

Представник Броварського РВ №1 відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області в судове засідання не з`явився. Від начальника Броварського РВ №1 відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 до суду надійшов лист в якому просить задовольнити клопотання та справу розглядати без участі їхнього представника

Прокурор ОСОБА_3 щодо подання органу пробації не заперечує. Просив не проводити фіксування судового засідання, оскільки учасники судового засідання на розгляд подання не з`явилися.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд подання у його відсутності. Клопотання підтримує повністю, не заперечує проти його задоволення.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття (ч. 5 ст. 539 КПК України).

Дослідивши матеріали клопотання, кримінальне провадження та особову справу, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Баришівського районного суду суду Київської області від 28.03.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки. На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон Українивід 18 липня 2024року №3886-IX«Про внесеннязмін доКодексу Українипро адміністративніправопорушення тадеяких іншихзаконів Українищодо посиленнявідповідальності задрібне викраденнячужого майната врегулюваннядеяких іншихпитань діяльностіправоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст.51КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаних вище норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1п.169.1ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 вчинив 10.12.2022 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» було установлено з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2481 гривні. 50 відсотків його розміру становили 1240 грн. 50 коп..

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 481 грн (1240,50Х2=2481).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, своїми діями ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди потерпілим на загальну суму 1 866 грн. 67 коп..

Згідно з ч. 1 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Зважаючи на те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_5 майна становила 1 866 грн. 67 коп.., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексуУкраїни настає кримінальна відповідальність, а саме 2481 грн., суд дійшов висновку, що, з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі вчинене ОСОБА_5 10.12.2022 року діяння є таким, що з врахуванням вищенаведеного, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього Кодексу (у даному випадку місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок), має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відтак, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 72 КК України, ст. 537, 539, 370-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Броварського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про приведення судового рішення стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність у зв`язку із набранням чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного судом покарання за вироком Баришівського районного суду Київської області від 28.03.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України - у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1