Провадження № 1-кс/554/5258/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» квітня 2025 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава заяву адвоката ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 від участі у розгляді клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000501 від 07.08.2024 за ч.4 ст. 246, ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 368 КК України,

за участі заявника адвоката ОСОБА_3 ,

старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області - ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 перебуває клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000501 від 07.08.2024 за ч.4 ст. 246, ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 368 КК України.

09.04.2025 року від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про відвід слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 , оскільки, на її думку, існують обґрунтовані сумніви у безсторонності та неупередженості слідчого судді. Підставами відводу є ті обставини, що суддя має упереджене ставлення до сторони захисту та надає перевагу стороні обвинувачення, чим порушує права на захист. Так, слідча суддя ОСОБА_5 неодноразово задовольняла клопотання сторони обвинувачення, в тому числі і щодо надання дозволів на обшук, накладення арештів на транспорті засоби без належного правого мотивування, а в задоволенні скарг сторони захисту неодноразово відмовляла без належного обґрунтування.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала вимоги та доводи поданої заяви. Зазначила, що слідча суддя ОСОБА_5 має упереджене ставлення до сторони захисту, оскільки своїми процесуальними рішеннями надає переваги стороні обвинувачення. На її думку слідча суддя є необ?єктивною, займає в процесі позицію сторони обвинувачення, не сприяє стороні захисту в реалізації їх прав у доведенні тих обставин, на які вони посилаються. Якщо не буде задоволена заява про відвід, то це буде означати, що порушено право на справедливий суд.

Підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в судове засідання не з?явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Захисник - адвокат ОСОБА_3 підтвердила, що останні обізнані про судовий розгляд заяви у визначений день та час.

Неявка підозрюваних не є перешкодою для розгляду заяви.

Від захисника адвоката ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд відводу без його участі, підтримує заяву про відвід.

Слідчий СВ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про відвід, зазначив, що доводи сторони захисту є безпідставними, всі процесуальні рішення слідчим суддею приймаються відповідно до вимог КПК України. Це вже не перша заява про відвід слідчому судді ОСОБА_5 , у всіх заявах про відвід було відмовлено. Вважає, що такі дії сторони захисту направлені виключно на затягування строків розгляду кримінального провадження. Враховуючи, що на сьогодні вирішується питання про продовження строків досудового розслідування, дії захисника направлені лише виключно на те, щоб строки досудового розслідування сплили.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про відвід, зазначив, що доводи сторони захисту не ґрунтуються на вимогах КПК України. Всі заяви про відвід це зловживання процесуальними правами, оскільки підставами для їх заявлення є одні і ті ж самі обставини. Такі дії сторони захисту направлені виключно на затягування строків розгляду кримінального провадження. Крім того, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 13.06.2007 року №8 «Про незалежність судової влади» судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Тому вказати на необґрунтованість чи невмотивованість судового рішення може лише суд апеляційної чи касаційної інстанції. Крім того, незгода з процесуальними діями та рішеннями судді не може бути підставою для його відводу.

Від слідчої судді ОСОБА_5 надійшла заява з проханням розглядати відвід без її участі. Пояснень надавати не бажає.

Суд, вислухавши доводи заявника та поданої заяви, думку слідчого та прокурора, дослідивши додатки до неї, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Перелік підстав, за наявності яких особами, які беруть участь в кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід судді, визначений частиною 1 статті 75 КПК України, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того, статтею 76 КПК України визначені підстави недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Так, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Частиною 1 статті 80 КПК визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов?язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини 5 статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. При цьому, згідно з частиною 4 статті 80 КПК заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

З вимог ч.1 ст. 81 КПК України вбачається, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Згідно з частиною 3 статті 81 КПК, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, право на розгляд справи незалежним і безстороннім судом є гарантією права на справедливий суд, як в процесі щодо прав та обов`язків цивільного характеру, так і щодо кримінального обвинувачення і неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід/самовідвід.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб?єктивного та об?єктивного критеріїв. За суб?єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Стосовно суб?єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Відповідно до об?єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява №7577/02) від 03 травня 2007 року зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб?єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження та об?єктивного критерію, тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з?ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. При чому позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об?єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення ЄСПЛ у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), п. 58). У цьому зв?язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Під час розгляду заяви судом встановлено, що заявлений відвід не містить даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_5 , що передбачені діючими нормами КПК України.

Заявником не надано належних доказів того, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 , відсутні конкретні факти, які б свідчили про будь-яку заінтересованість та упередженість судді під час розгляду даного кримінального провадження.

Доводи адвоката ОСОБА_3 , в обґрунтування заявленого відводу, стосуються саме прийнятих слідчим суддею процесуальних рішень, оскільки, всі озвучені доводи стосувались незгоди з прийнятими судовими рішеннями під час розгляду клопотань сторони обвинувачення та розгляду скарг сторони захисту, а також їх неналежного, на думку адвоката, мотивування та обґрунтування.

Суд зазначає, що обов?язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти ті чи інші доводи або відхилити аргументи сторін, з посиланням на з?ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склались.

В багатьох рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово зазначалось, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов?язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов?язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Роуз Торія проти Іспанії, параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (рішення у справі Хірвісаарі проти Фінляндії, параграф 32).

Крім того, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 13.06.2007 року №8 «Про незалежність судової влади», судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Доводи адвоката ОСОБА_3 про задоволення клопотань сторони обвинувачення і відмову у задоволенні скарг сторони захисту містять власну суб`єктивну оцінку діям слідчого судді та не є об`єктивно обґрунтованими.

Постановлення слідчим суддею процесуальних рішень не на користь сторони захисту, не є тією обставиною, яка виключає участь слідчого судді у розгляді скарги, а отже не може слугувати підставою для усунення слідчого судді від розгляду скарги, оскільки незгода з процесуальними діями та рішеннями слідчого судді, за відсутності інших обставин, передбачених ст. 75 КПК України, не може бути підставою для його відводу.

Таким чином, викладені в заяві та в судовому засіданні доводи адвоката ОСОБА_3 не свідчать про необ?єктивність та упередженість слідчого судді та не є тими обставинами, які виключають участь слідчого судді від розгляду клопотання, а тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 369-372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 від участі у розгляді клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000501 від 07.08.2024 за ч.4 ст. 246, ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 368 КК України відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Суддя Октябрського

районного суду м. Полтави: ОСОБА_1