Справа № 991/4073/21
Провадження №11-кп/991/13/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

прокурора ОСОБА_11

представника потерпілого -

Регіонального відділення

Фонду державного майна України

по Київській, Черкаській та

Чернігівській областях ОСОБА_12

представника потерпілого -

Державного підприємства

«Міжнародний аеропорт

«Бориспіль» ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду заяву захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 про відвід прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 у провадженні за апеляційними скаргами на вирок Вищого антикорупційного суду від 01 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000504від 18 червня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Вироком Вищого антикорупційного суду від 01 березня 2023 року обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 364 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 (три) роки та зі штрафом у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Обвинувачену ОСОБА_6 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України та призначено їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 (три) роки та зі штрафом у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Частково задоволено цивільний позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про відшкодування матеріальної шкоди та стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на їхню користь матеріальну шкоду у розмірі 10 996 758 (десять мільйонів дев`ятсот дев`яносто шість тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн 88 (вісімдесят вісім) коп. У решті вимог відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням, обвинувачена ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 звернулись до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційними скаргами, у яких просять скасувати вирок Вищого антикорупційного суду від 01 березня 2023 року.

У ході розгляду відповідних апеляційних скарг 17 лютого 2025 року захисник ОСОБА_9 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України звернувся до суду з усною заявою про відвід прокурора ОСОБА_11 від участі у розгляду цієї справи.

В обґрунтування своєї позиції захисник зазначає, що одним із захисників обвинуваченого ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні був адвокат ОСОБА_16 , який одночасно є підозрюваним у кримінальному провадження № 0000171 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 .

Під час проведення обшуку у межах зазначеного кримінального провадження детективами Національного антикорупційного бюро України вилучено мобільні телефони та комп`ютерну техніку ОСОБА_16 , у пам`яті яких містяться файли, документи та інші матеріали, пов`язанні із здійсненням ним захисту обвинуваченого ОСОБА_5 .

Отже, прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 має безперешкодний доступ до всієї інформації, яка містилась на вказаних пристроях, у тому числі про стратегію та тактику сторони захисту в цій справі, а також іншої інформації, що становить адвокатську таємницю.

Заслухавши думки обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали заяву про відвід, думку прокурора ОСОБА_11 , яка просила залишити її без задоволення, а також думки представників ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які вирішення зазначеного питання залишили на розсуд суду, перевіривши доводи вказаної заяви та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, повинен бути вмотивованим.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід прокурору, передбачений ст. 77 КПК України. Так, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості (ч. 1 ст. 77 КПК України). Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу.

Згідно ч. 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід прокурора під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює (ч. 2 ст. 81 КПК України).

На переконання колегії суддів, наведені захисником в обґрунтування заяви про відвід доводи не можуть слугувати підставою для сумніву в неупередженості прокурора ОСОБА_11 у цьому кримінальному провадженні. Відповідна заява містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності прокурора та не підтверджена жодними належними і допустимими доказами.

За змістом ч. 1 ст. ст. 22 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатською таємницею є будь-яка інформація, що стала відома адвокату, помічнику адвоката, стажисту адвоката, особі, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, про клієнта, а також питання, з яких клієнт (особа, якій відмовлено в укладенні договору про надання правової допомоги з передбачених цим Законом підстав) звертався до адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання, зміст порад, консультацій, роз`яснень адвоката, складені ним документи, інформація, що зберігається на електронних носіях, та інші документи і відомості, одержані адвокатом під час здійснення адвокатської діяльності.

Законодавцем передбачені гарантії діяльності адвоката у зв`язку з виконанням професійних обов`язків, які стосуються заборони будь-якого втручання і перешкод у здійсненні адвокатської діяльності (ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Указаний закон також визначає порядок проведення стосовно адвоката слідчих дій, які здійснюється винятково з дозволу суду, і не містить заборони на вилучення певних речей та документів для встановлення і перевірки обставин, які є предметом досудового розслідування з вірогідної причетності адвоката до вчинення кримінального правопорушення.

Здійснення прокурорами нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою адвоката у вчиненні кримінального правопорушення, який здійснює захист особи в іншому кримінальному провадженні, де ці ж прокурори підтримують державне обвинувачення, кримінальним процесуальним законом не заборонено та не вказує на їх можливу упередженість у жодному з таких кримінальних проваджень.

Крім того, у колегії суддів відсутні відомості, що з моменту вилучення детективами Національного антикорупційного бюро України в ОСОБА_16 мобільних телефонів та комп`ютерної техніки стороною обвинувачення вчинялись будь-які дії, які б могли свідчити про використання прокурором інформації, отриманої з відповідних пристроїв. Зокрема, після проведення зазначених обшуків стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні не подавалось до суду будь-яких клопотань, додаткових доказів чи пояснень з такою інформацією.

З огляду на викладене, колегія суддів переконана, що наведені захисником у заяві про відвід обставини не свідчать про упередженість прокурора ОСОБА_11 у цьому кримінальному провадженні. Колегією суддів не встановлено підстав, передбачених ст. 77 КПК України, для відводу прокурора, а тому у задоволенні такої заяви слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 77, 80, 81 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву захисника ОСОБА_9 про відвід прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 у провадженні за апеляційними скаргами на вирок Вищого антикорупційного суду від 01 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000504 від 18 червня 2019 року - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3