Справа №295/5167/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання начальника СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

В С Т А Н О В И В :

Слідча звернулася із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому послалася на те, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області розслідується кримінальне провадження №0000038 від 12.01.2025 по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України та за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України. Останній, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення нормативно-правових актів України, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та передачу вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин, діючи умисно, вчинив ряд кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 у невстановлений слідством день, час та місці, діючи зі злочинним умислом, спрямованим на придбання бойових припасів, з метою подальшого їх зберігання, носіння та збуту, усвідомлюючи протиправний характер свого злочинного задуму, придбав у невстановлений спосіб наступальну осколкову ручну гранату РГН, осколкову ручну гранату SHGR 2000, термобаричну ручну гранату РГТ-27С2, які належить до бойових припасів.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої дії та прагнучи вчинити незаконне зберігання придбаних ним боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, в порушення п.1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою ВРУ «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ, протиправно переніс до невстановленого досудовим розслідуванням місця та розпочав їх незаконно зберігати до 11 березня 2025 року.

Продовжуючи свої злочинні дії у сфері незаконного поводження з бойовими припасами, бажаючи та прагнучи реалізувати свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут бойових припасів, ОСОБА_5 11.03.2025 близько 12 год. домовився із ОСОБА_7 про збут вищевказаних бойових припасів за грошові кошти в сумі 12 000 грн.

У подальшому 11.03.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, взяв з місця зберігання наступальну осколкову ручну гранату РГН, осколкову ручну гранату SHGR 2000, термобаричну ручну гранату РГТ-27С2, які належать до бойових припасів, та не маючи передбаченого законом дозволу на їх носіння, вийшов з нею та направився до ділянки місцевості, яка розташована в с. Березівка-1 (військове містечко) Житомирського району Житомирської області, де заздалегідь домовився про зустріч з ОСОБА_7 , якому мав передати вказані боєприпаси.

У свою чергу, ОСОБА_7 , діючи в рамках санкціонованої негласної слідчої дії, - контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки, не розкриваючи свою процесуальну належність, повинен був здійснити придбання у ОСОБА_5 наявних у нього бойових припасів.

11.03.2025 року близько 18 год. 20 хв., не будучи обізнаним, що відносно нього проводяться вищевказані санкціоновані негласні слідчі дії, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи, що наступальна осколкова ручна граната РГН, осколкова ручна граната SHGR 2000, термобарична ручна граната РГТ-27С2 є бойовими припасами, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, що розташована у військовому містечку с. Березівка-1 Житомирського району Житомирської області, свідомо виконуючи дії, які охоплювались його загальним умислом, направленим на збут бойових припасів, під час оперативної закупки передав вищевказані наступальну осколкову ручну гранату РГН, осколкову ручну гранату SHGR 2000, термобаричну ручну гранату РГТ-27С2 ОСОБА_7 , а останній у свою чергу передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 12 000 грн., здійснивши таким чином збут бойових припасів.

Того ж дня, ОСОБА_7 о 19 год. 47 хв., перебуваючи поблизу адміністративної будівлі, що розташована в м. Житомирі по вулиці Покровській, 88 Житомирської області, добровільно видав старшому слідчому СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області отримані від ОСОБА_5 наступальну осколкову ручну гранату РГН, осколкову ручну гранату SHGR 2000, термобаричну ручну гранату РГТ-27С2, які є бойовими припасами.

Крім цього, ОСОБА_5 у невстановлений слідством день, час та місці, діючи зі злочинним умислом, спрямованим на придбання бойових припасів з метою подальшого їх зберігання, носіння та збуту, усвідомлюючи протиправний характер свого злочинного задуму, придбав у невстановлений спосіб велику тротилову шашку, яка є вибуховою речовиною бризантної дії, тринітротолуолом (тротилом), загальною масою 398,3 г, два засоби підриву капсулі-детонатори КД-8А та засіб передачі ініціюючого імпульсу вогнепровідний шнур ОШП, а також оборонну осколкову ручну гранату DM61, оборонну осколкову ручну гранату РГО, які належать до бойових припасів, та три підривачі уніфіковані запали ручних гранат дистанційної дії типу УЗГМ (УЗРГМ-2), котрі відносяться до засобів підриву.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої дії та прагнучи вчинити незаконне зберігання придбаних ним боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв, без передбаченого законом дозволу, в порушення п.1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою ВРУ «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ, протиправно переніс до невстановленого досудовим розслідуванням місця та розпочав їх незаконно зберігати до 18 березня 2025 року.

Продовжуючи свої злочинні дії у сфері незаконного поводження з бойовими припасами, вибуховими речовинами та пристроями, бажаючи та прагнучи реалізувати свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут бойових припасів, ОСОБА_5 18.03.2025 у денний час домовився із ОСОБА_7 про збут вищевказаних бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв за грошові кошти в сумі 15 000 грн. У подальшому 18.03.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, взяв з місця зберігання велику тротилову шашку, яка є вибуховою речовиною бризантної дії, тринітротолуолом (тротилом), загальною масою 398,3 г, два засоби підриву капсулі-детонатори КД-8А та засіб передачі ініціюючого імпульсу вогнепровідний шнур ОШП, які при поєднанні є вибуховим пристроєм, а також оборонну осколкову ручну гранату DM61, оборонну осколкову ручну гранату РГО, що належать до бойових припасів, та три підривачі уніфіковані запали ручних гранат дистанційної дії типу УЗГМ (УЗРГМ-2), які відносяться до засобів підриву, та не маючи передбаченого законом дозволу на їх носіння, вийшов з ними та направився до ділянки місцевості, яка розташована поблизу будинку №146 в с. Березівка-1 (військове містечко №115) Житомирського району Житомирської області, де заздалегідь домовився про зустріч з ОСОБА_7 , якому мав передати вказані боєприпаси, вибухові речовини та пристрої.

У свою чергу, ОСОБА_7 , діючи в рамках санкціонованої негласної слідчої дії, - контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки, не розкриваючи свою процесуальну належність, повинен був здійснити придбання у ОСОБА_5 наявних у нього бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв.

У подальшому, ОСОБА_5 того ж дня, а саме 18.03.2025 близько 12 год. 30 хв., не будучи обізнаним, що відносно нього проводяться вищевказані санкціоновані негласні слідчі дії, діючи умисно, усвідомлюючи, що велика тротилова шашка, яка є вибуховою речовиною бризантної дії, тринітротолуолом (тротилом), загальною масою 398,3 г, два засоби підриву капсулі-детонатори КД-8А та засіб передачі ініціюючого імпульсу вогнепровідний шнур ОШП, а також оборонна осколкова ручна граната DM61, оборонна осколкова ручна граната РГО, які належать до бойових припасів, та три підривачі уніфіковані запали ручних гранат дистанційної дії типу УЗГМ (УЗРГМ-2), котрі відносяться до засобів підриву, є бойовими припасами, вибуховими речовинами та пристроями, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, що розташована поблизу будинку №146 по вулиці Командирській в с. Березівка-1 (військове містечко №115) Житомирського району Житомирської області, свідомо виконуючи дії, які охоплювались його загальним умислом, направленим на збут бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв під час оперативної закупки, передав вищевказані велику тротилову шашку, яка є вибуховою речовиною бризантної дії, тринітротолуолом (тротилом), загальною масою 398,3 г, два засоби підриву капсулі-детонатори КД-8А та засіб передачі ініціюючого імпульсу вогнепровідний шнур ОШП, які при поєднанні є вибуховим пристроєм, а також оборонну осколкову ручну гранату DM61, оборонну осколкову ручну гранату РГО, які належать до бойових припасів, та три підривачі уніфіковані запали ручних гранат дистанційної дії типу УЗГМ (УЗРГМ-2), які відносяться до засобів підриву, ОСОБА_7 , а останній в свою чергу передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 15 000 грн., здійснивши таким чином збут бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв. Того ж дня, ОСОБА_7 о 18 год. 30 хв., перебуваючи поблизу адміністративної будівлі, що розташована в м. Житомирі по вулиці Покровській, 88, Житомирської області, добровільно видав слідчому СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області отримані від ОСОБА_5 велику тротилову шашку, яка є вибуховою речовиною бризантної дії, тринітротолуолом (тротилом), загальною масою 398,3 г, два засоби підриву капсулі-детонатори КД-8А та засіб передачі ініціюючого імпульсу вогнепровідний шнур ОШП, які при поєднанні є вибуховим пристроєм, а також оборонну осколкову ручну гранату DM61, оборонну осколкову ручну гранату РГО, які належать до бойових припасів, та три підривачі уніфіковані запали ручних гранат дистанційної дії типу УЗГМ (УЗРГМ-2), які відносяться до засобів підриву, котрі є бойовими припасами, вибуховими речовинами та пристроями.

Крім цього, ОСОБА_5 у невстановлений слідством день, час та місці, діючи зі злочинним умислом, спрямованим на придбання бойових припасів, з метою подальшого їх зберігання, носіння та збуту, усвідомлюючи протиправний характер свого злочинного задуму, придбав у невстановлений спосіб оборонну осколкову ручну гранату «Ф1», оборону осколкову ручну гранату «РГД-5», які є бойовими припасами, а також велику тротилову шашку, яка є вибуховою речовиною бризантної дії, три засоби підриву капсулі-детонатори КД-8А, електродетонатор «ЕД8Ж» та засіб передачі ініціюючого імпульсу вогнепровідний шнур ОШП, які при поєднанні є вибуховим пристроєм. Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої дії та прагнучи вчинити незаконне зберігання придбаних ним боєприпасів, вибухових речовин та пристрої, без передбаченого законом дозволу, в порушення п.1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою ВРУ «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ, протиправно переніс до невстановленого досудовим розслідуванням місця та розпочав їх незаконно зберігати до 02 квітня 2025 року. Продовжуючи свої злочинні дії у сфері незаконного поводження з бойовими припасами, вибуховими речовинами та пристроями, бажаючи та прагнучи реалізувати свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв, ОСОБА_5 19.03.2025 у денний час домовився із ОСОБА_7 про збут вищевказаних бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв за грошові кошти в сумі 5 000 грн., після чого цього ж дня близько 12 год. 55 хв. ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 під час зустрічі з ОСОБА_5 перерахував на банківську картку останнього грошові кошти в сумі 5 000 грн. як оплату за бойові припаси, вибухові речовини та пристрої. У подальшому 02.04.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, взяв з місця зберігання оборонну осколкову ручну гранату «Ф1», оборонну осколкову ручну гранату «РГД-5», які є бойовими припасами, а також велику тротилову шашку, яка є вибуховою речовиною бризантної дії, три засоби підриву капсулі-детонатори КД-8А, електродетонатор «ЕД8Ж» та засіб передачі ініціюючого імпульсу вогнепровідний шнур ОШП, які при поєднанні є вибуховим пристроєм, та не маючи передбаченого законом дозволу на їх носіння, вийшов з ними та направився до ділянки місцевості, яка розташована в поблизу будинку №146 в с. Березівка-1 (військове містечко №115) Житомирського району Житомирської області, де заздалегідь домовився про зустріч з ОСОБА_7 , якому мав передати вказані боєприпаси, вибухові речовини та пристрої. У свою чергу, ОСОБА_7 , діючи в рамках санкціонованої негласної слідчої дії, - контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки, не розкриваючи свою процесуальну належність, повинен був здійснити придбання у ОСОБА_5 наявних у нього бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв. Того ж дня, а саме 02.04.2025 близько 14 год. 30 хв., не будучи обізнаним, що відносно нього проводяться вищевказані санкціоновані негласні слідчі дії, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи, що оборонна осколкова ручна граната «Ф1», оборона осколкова ручна граната «РГД-5», велика тротилова шашка, три засоби підриву капсулі-детонатори КД-8А, електродетонатор «ЕД8Ж» та засіб передачі ініціюючого імпульсу вогнепровідний шнур ОШП, є бойовими припасами, вибуховими речовинами та пристроями, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, що розташована поблизу будинку №146, по вулиці Командирській в с. Березівка-1 (військове містечко №115) Житомирського району Житомирської області, свідомо виконуючи дії, які охоплювались його загальним умислом, направленим на збут бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв під час оперативної закупки, передав вищевказані оборонну осколкову ручну гранату «Ф1», оборону осколкову ручну гранату «РГД-5», які є бойовими припасами, а також велику тротилову шашку, яка є вибуховою речовиною бризантної дії, три засоби підриву капсулі-детонатори КД-8А, електродетонатор «ЕД8Ж» та засіб передачі ініціюючого імпульсу вогнепровідний шнур ОШП, які при поєднанні є вибуховим пристроєм, ОСОБА_7 , здійснивши таким чином збут бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв. Згодом, ОСОБА_7 о 16 год. 00 хв., перебуваючи поблизу адміністративної будівлі, що розташована в м. Житомирі по вулиці Покровській, 88 Житомирської області, добровільно видав слідчому СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області отримані від ОСОБА_5 оборонну осколкову ручну гранату «Ф1», оборону осколкову ручну гранату «РГД-5», які є бойовими припасами, а також велику тротилову шашку, яка є вибуховою речовиною бризантної дії, три засоби підриву капсулі-детонатори КД-8А, електродетонатор «ЕД8Ж» та засіб передачі ініціюючого імпульсу вогнепровідний шнур ОШП, які при поєднанні є вибуховим пристроєм.

Крім цього, ОСОБА_5 у невстановлений слідством день, час та місці, діючи зі злочинним умислом, спрямованим на придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, з метою подальшого їх зберігання, носіння та збуту, усвідомлюючи протиправний характер свого злочинного задуму, придбав у невстановлений спосіб бойову неавтоматичну ручну стрілецьку вогнепальну зброю, калібру 7,62 мм, карабін Мосіна, зразка 1944 року та 72 стрілецьких бойових патрони, калібром 7,62 мм, які є боєприпасами. Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої дії та прагнучи вчинити незаконне зберігання придбаних ним вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, в порушення п.1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою ВРУ «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ, протиправно переніс до невстановленого досудовим розслідуванням місця та розпочав їх незаконно зберігати до 14 квітня 2025 року.

Продовжуючи свої злочинні дії у сфері незаконного поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, бажаючи та прагнучи реалізувати свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів, ОСОБА_5 14.04.2025 у денний час домовився із ОСОБА_7 про збут вищевказаної вогнепальної зброї та бойових припасів за грошові кошти в сумі 25 000 грн. У подальшому 14.04.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, взяв з місця зберігання бойову неавтоматичну ручну стрілецьку вогнепальну зброю, калібру 7,62 мм, карабін Мосіна, зразка 1944 року та 72 стрілецьких бойових патрони, калібром 7,62 мм, які є боєприпасами, та не маючи передбаченого законом дозволу на їх носіння, вийшов з ними та направився до ділянки місцевості, яка розташована в поблизу будинку №146 в с. Березівка-1 (військове містечко АДРЕСА_2 , де заздалегідь домовився про зустріч з ОСОБА_7 , якому мав передати вказану вогнепальну зброю та боєприпаси. У свою чергу, ОСОБА_7 , діючи в рамках санкціонованої негласної слідчої дії, - контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки, не розкриваючи свою процесуальну належність, повинен був здійснити придбання у ОСОБА_5 наявних у нього бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв. В подальшому, ОСОБА_5 того ж дня, а саме 14.04.2025 близько 13 год. 00 хв., не будучи обізнаним, що відносно нього проводяться вищевказані санкціоновані негласні слідчі дії, діючи умисно, усвідомлюючи, що бойова неавтоматична ручна стрілецька вогнепальна зброя, калібру 7,62 мм, карабін Мосіна, зразка 1944 року та 72 стрілецьких бойових патрони, калібром 7,62 мм, які є вогнепальною зброєю та бойовими припасами, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, що розташована поблизу будинку №146 по вулиці Командирській в с. Березівка-1 (військове містечко №115) Житомирського району Житомирської області, свідомо виконуючи дії, які охоплювались його загальним умислом, направленим на збут вогнепальної зброї та бойових припасів, під час оперативної закупки передав вищевказану бойову неавтоматичну ручну стрілецьку вогнепальну зброю, калібру 7,62 мм, карабін Мосіна, зразка 1944 року та 72 стрілецьких бойових патрони, калібром 7,62 мм, які є боєприпасами, ОСОБА_7 , а останній в свою чергу передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 25 000 грн., здійснивши таким чином збут вогнепальної зброї та бойових припасів. Згодом, ОСОБА_7 о 13 год. 20 хв., перебуваючи на ділянці місцевості, що розташована на в`їзді до с. Березівка-1 (військове містечко № НОМЕР_2 ) Житомирського району Житомирської області, добровільно видав начальнику СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області отримані від ОСОБА_5 бойову неавтоматичну ручну стрілецьку вогнепальну зброю, калібру 7,62 мм, карабін Мосіна, зразка 1944 року та 72 стрілецьких бойових патрони, калібром 7,62 мм, які є вогнепальною зброєю та боєприпасами.

14.04.2025 о 13 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_3 в порядку ст. 208 КПК України затримано підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.04.2025 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Як слідує зі змісту клопотання, обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК України, доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 02.03.2025; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 11.03.2025; протоколом проведення оперативної закупки від 11.03.2025; протоколом огляду покупця, яким здійснено оперативну покупку, та вилучення у нього речей від 11.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 11.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.03.2025; протоколом проведення НСРД від 12.03.2025; висновком судової вибухо-технічної експертизи від 14.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.03.2025; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 18.03.2025; протоколом проведення оперативної закупки від 18.03.2025; протоколом огляду покупця, яким здійснено оперативну покупку, та вилучення у нього речей від 18.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.03.2025; висновком судової вибухо-технічної експертизи від 27.03.2025; висновком судової вибухо-технічної експертизи від 28.03.2025; висновком судової вибухо-технічної експертизи від 21.03.2025; висновком судової вибухо-технічної експертизи від 24.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 19.03.2025; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 19.03.2025; протоколом проведення оперативної закупки від 19.03.2025-02.04.2025; протоколом огляду покупця, яким здійснено оперативну покупку, та вилучення у нього речей від 19.03.2025-02.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 02.04.2025; довідками про категорію вибухонебезпечності від 02.04.2025; протоколом проведення НСРД від 18.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.04.2025; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 14.04.2025; протоколом проведення оперативної закупки від 14.04.2025; протоколом огляду покупця, яким здійснено оперативну покупку, та вилучення у нього речей від 14.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 віл 14.04.2024; протоколом затримання у відповідності до ст. 208 КПК України від 14.04.2025; протоколом проведення обшуку від 14.04.2025; протоколом проведення обшуку від 14.04.2025; довідками про категорію вибухонебезпечності від 14.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 14.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 14.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 14.04.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України від 15.04.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та вагомість здобутих слідством доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжкого злочину, а також недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів для запобігання указаним вище ризикам, слідча за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В судовому засіданні слідча та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити. Також не заперечували щодо визначення розміру застави ОСОБА_5 у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно розміру такої застави поклалися на розсуд слідчого судді.

Натомість захисник ОСОБА_6 заперечила проти задоволення клопотання. На її переконання, згадані у клопотанні ризики нічим не підтверджені і є лише припущенням. Зокрема, доказів тиску на свідків немає. Підзахисний є військовослужбовцем, має офіційний дохід. Наразі він співпрацює із слідством. Просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає, що саме такий запобіжний захід зможе запобігти згаданим у клопотанні ризикам. У разі ж прийняття рішення про задоволення клопотання захисник просила визначити розмір застави за мінімально можливою ставкою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із наданням йому можливості продовжувати військову службу. На запитання слідчого судді відповів, що розлучений, дітей на утриманні не має, не судимий, фактично був затриманий 14 квітня о 13:30 год. Додав, що співпрацює із слідством, вину визнає.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування й суду та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

У п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положення пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163 КК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які за класифікацією КК України відносяться до тяжких злочинів, та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

На думку слідчого судді, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що на даний час існують ризики, які є підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, мова йде про ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, впливу на свідків або вчинення іншого кримінального правопорушення (п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Надаючи оцінку можливості вчинення підозрюваним дій, передбаченим пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova) § 58). Щодо наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя зважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі робить цей ризик достатньо високим.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , не в останню чергу підтверджується показаннями свідків. Із урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від свідків у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту таких осіб в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що у результаті обізнаності підозрюваного про свідків, котрі давали свідчення у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з указаними особами, може здійснювати на них вплив із метою спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм можуть бути відомі щодо кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності. Ризик здійснення тиску на свідків може бути визнано належною підставою на початкових стадіях провадження («Яжинський проти Польщі» (Jarzynski v. Poland) § 43).

Окрім цього, за матеріалами клопотання ОСОБА_5 є діючим військовослужбовцем, підозрюється у неодноразовому збуті вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв, отже за певних умов у разі відмови у задоволенні клопотання та поверненні на службу матиме доступ до зброї, що свідчить про існування ризику вчинення нового кримінального правопорушення.

Враховуючи вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, а також враховуючи його вік, стан здоров`я та майновий стан, ризик повторення протиправної поведінки, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість на даний час застосувати до підозрюваного інший (альтернативний) запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки зміна запобіжного заходу на більш м`який не зможе забезпечити запобігання ризикам, наведеним у клопотанні та визначеним КПК України, зокрема, у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки слідчим суддею в ході розгляду клопотання не встановлено передбачених частиною четвертою статті 183 КПК України випадків, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його фактичного затримання, що передбачено ч. 2 ст. 197 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання із 13 год. 30 хв. 14 квітня 2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, з урахування наведених в ухвалі обставин, що характеризують підозрюваного ОСОБА_5 , визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 60 560 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною особою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира (для зарахування коштів, внесених у вигляді застави), у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Підозрювана особа або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали встановити до 12 червня 2025 року.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора, уповноважених здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000038;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування у будь-якій формі зі свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вчинення інкримінуємого кримінального правопорушення, за винятком участі підозрюваного у проведенні відповідних слідчих (процесуальних дій);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави, але не більше закінчення строку досудового розслідування.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя