Справа № 148/352/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000001 внесеного в ЄРДР від 01.01.2022 відносно

ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 135 ч.1, 286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 135 ч.1, 286 ч.2 КК України.

При розгляді справи, в межах висунутого обвинувачення за ст. 135 ч.1 КК України, встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що о 20 години 00 хвилин 01.01.2022 водій ОСОБА_6 , автомобілем «ВАЗ 2110», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись поблизу будинку № 59 по вулиці Соборній в смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , поставивши потерпілого у небезпечний для життя стан, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, які можуть бути небезпечними для його життя і здоров`я, діючи умисно, маючи реальну можливість надати допомогу ОСОБА_9 , який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, таку допомогу потерпілому не надав, не вжив заходів для надання йому першої медичної допомоги, не звернувся за допомогою до інших осіб, не викликав представників лікувального закладу, хоча повинен був і мав об`єктивну можливість це зробити, з метою уникнення відповідальності з місця події автомобілем зник.

Таким чином, ОСОБА_6 за вищевикладених обставин порушив вимоги пункту 2.10 (а, б, г, ґ, д, е) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), згідно якого:

п. 2.10 - «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) «негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди»; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; г) «вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу»; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди».

Таким чином, ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 135 ч.1 КК України завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 заявлено усне клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, в частині пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст. 135 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав в повному обсязі, з наслідками закриття кримінального провадження з нереабілітуючих обставин останній судом ознайомлений та їх розуміє. Просить клопотання задоволити.

Прокурор, потерпіла та представник потерпілої, не заперечили щодо задоволення вказаного клопотання, вважають, що є всі підстави для його задоволення, звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в цій частині.

Судом також встановлено, що з моменту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 135 ч.1 КК України, пройшло більше трьох років.

Відповідно до вимог ст. 49 ч. 1 п.2 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

В свою чергу ст. 12 ч. 2 цього ж Кодексу, інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальне правопорушення передбачене ст. 135 ч.1 КК України, законодавчо віднесено до нетяжких злочинів, і визначено найсуворіший вид покарання позбавлення волі на строк до двох років.

Статтею 284 ч.2 п. 1 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За приписами ст. 286 ч.4 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Під звільненням від кримінальної відповідальності в судовій практиці розуміється відмова держави від застосування до особи, яка вчинила злочин, встановлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснюється судом у випадках, передбачених КК і в порядку, встановленому КПК (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках (підставах) передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Перелік матеріально-правових підстав звільнення осіб від кримінальної відповідальності та матеріально-правових умов їх застосування встановлений КК України.

Окремо суд зазначає, що положеннями статей 284-288 КПК України, визначено сукупність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді, а саме: наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Таким чином, звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за наявності сукупності вказаних умов є обов`язковим.

При цьому визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

В свою чергу визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже визнання в даному кримінальному провадженні останнім своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

З врахуванням встановлених обставин справи, враховуючи позицію обвинуваченого, суд приходить до висновку про задоволення клопотання сторони захисту та звільненні обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а також закриття кримінального провадження в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49, 135 ч.1 КК України, ст. ст. 118, 126, 284, 286 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не судимий, від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000001 внесеного в ЄРДР від 01.01.2022, в частині обвинувачення останнього у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 135 ч.1 КК України провадженням закрити.

Продовжити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.2 КК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи діб з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд.

Копію ухвали негайно вручити сторонам.

Суддя: