УХВАЛА

20 січня 2025 року

м. Київ

справа № 345/1465/24

провадження № 51-175 ск 25

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року тана ухвалу Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року і

встановила:

у касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку.

Колегія суддів перевірила касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та встановила, що її подано із порушенням норм вказаної статті.

Відповідно до законодавчих положень у касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявленої вимоги, котра повинна узгоджуватися зі ст. 436 КПК України, адже за наслідками розгляду поданої скарги суд касаційної інстанції (далі - Суд) може прийняти рішення, які передбачені цією статтею.

Крім того, у силу ст. 433 вказаного Кодексу Суд не ревізує повноти судового розгляду й відповідності висновків фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні перегляду оскаржених рішень, виходить з обставин, установлених судами попередніх інстанцій. Наведене у касаційній скарзі захисника ураховано не було.

За змістом касаційної скарги захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із судовими рішеннями, просить їх скасувати, визнати засудженого ОСОБА_5 невинуватим у пред`явленому за ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України обвинуваченні й виправдати. Однак заявлена вимога не узгоджується зі ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження Суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

Крім того, у поданій скарзі містяться посилання на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно з правилами ст. 433 КПК України не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Водночас, заперечуючи правильність оцінки доказів скаржник не наводить в аспекті статей 84-87, 93, 94 КПК у їх взаємозв`язку обґрунтування допущення у провадженні таких порушень, які би свідчили про те, що зібрані фактичні дані не можуть бути покладені в основу оспорюваного вироку.

Разом із цим автор скарги, указуючи на недодержання апеляційним судом ст. 419 КПК України й невмотивованість оспорюваної ухвали, не зазначає яких саме доводів сторони захисту цей суд не перевірив і не надав на них відповіді. Не аргументовано з огляду на положення статей 404, 412 КПК також і тези про постановлення ухвали саме з істотним порушенням приписів цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 згаданої норми процесуального права, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, а допущені недоліки перешкоджають відкриттю касаційного провадження, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення її недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Ураховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

постановила:

касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в

інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року та на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року, залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3