Номер провадження:1-кп/521/1170/25
УХВАЛА

11 березня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

під час судового розгляду кримінального провадження №521/19354/24 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ананьїв Ананьївського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України не судимого, відносно якого направлено обвинувальний акт до Приморського районного суду м. Одеси за ч. 4 ст. 187 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Одеса, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, при викладених в обвинувальному акті обставинах.

У судовому засіданні прокурором, відповідно до ст. 331 КПК України, було заявлено клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби та відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ще на два місяці. Своє клопотання прокурор обґрунтовує наявністю ризиків вчинення обвинуваченими дій, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що останні можуть вдатись до спроб переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники, кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 просила суд змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби та відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ще на 60 днів. При цьому суд виходить з наступного.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , встановлений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.01.2025, спливає 22.03.2025. Закінчити розгляд кримінального провадження з постановленням судового рішення до вказаної дати не уявляється можливим з об`єктивних причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у своєму клопотанні прокурор зазначає, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та домашнього арешту в нічний час доби до обвинувачених є забезпечення виконання останніми покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінальне правопорушення.

Зокрема, на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду вказує те, що останні обвинувачуються у вчиненні злочинів, зокрема, один з яких є особливо тяжким злочином, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинувачених переховуватися від суду.

При оцінці даного ризику, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробі незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вказує те, що кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії та судом ще не допитано вказаних осіб, їх покази мають суттєве значення у кримінальному проваджені, обвинувачені, перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, безперешкодно зможуть впливати на вищезазначених осіб, із метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, суд вважає, що ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинувачених суд також враховує наступні обставини: тяжкість покарання, що загрожує останнім у разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких вони обвинувачуються; вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в них родини й утриманців; майновий стан обвинувачених; наявність судимостей.

Разом із цим, у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання на території м. Одеси, що вказує на міцність його соціальних зв`язків, здійснює догляд за хворим батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час судового розгляду фактів безпідставної неявки обвинуваченого до суду не встановлено, що свідчить про виконання обвинуваченим обов`язків явки до суду. Захисником обвинуваченого було надано документи, які підтверджують, що у обвинуваченого ОСОБА_5 наявні захворювання, та останній потребує лікування.

Також, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання на території м. Одеси, що підтверджується наданим договором оренди квартири від 01.01.2024, на його утриманні перебувають двоє дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останній перебуває у шлюбі, що вказує на міцність його соціальних зв`язків.

Таким чином, суд вважає, що за вказаних підстав, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 буде достатнім та необхідним для належної поведінки останніх і таким, що зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу на даний час, під час розгляду клопотання, судом не встановлено.

При цьому, суд вважає за доцільне покласти на обвинувачених процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 331, 369-372 КПК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

Продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці (60 днів), тобто до 09.05.2025 включно, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Клопотання прокурора про продовження застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці (60 днів), тобто до 09.05.2025 включно, із забороною обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки строком на два місяці (60 днів), передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_12