Справа № 357/1229/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання № 6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000127 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Галі, АР Абхазія, Грузія, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 338 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Згідно зі ст. 20 Конституції України державними символами України є Державний Прапор України, Державний Герб України і Державний Гімн України. Державний Прапор України - стяг із двох рівновеликих горизонтальних смуг синього і жовтого кольорів.

Постановою Верховної Ради України «Про Державний Прапор України» від 28 січня 1992 р. (ВВРУ. - 1992. - № 19. - Ст. 257) затверджено Державним прапором України національний прапор, що являє собою прямокутне полотнище, яке складається з двох рівних за шириною горизонтально розташованих смуг: верхньої - синього кольору, нижньої - жовтого кольору, із співвідношенням ширини прапора до його довжини 2:3.

13 січня 2025 року близько 13 год. 05 хв. ОСОБА_3 виходив з території Спасо-Преображенського кафедрального собору Білоцерківської єпархії Православної Церкви України, що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Млинова (Гагаріна), 10, який є релігійною спорудою та публічним громадським місцем, де відправляються богослужіння вірянам та діють загальноприйняті норми поведінки. Знаходячись на виході з території вказаного собору ОСОБА_3 помітив, що на бетонному паркані, яким огороджена території Спасо-Преображенського кафедрального собору Білоцерківської єпархії Православної Церкви України, розміщено піднятий Державний Прапор України, який відповідно до ст.20 Конституції України є Державним символом України. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на публічну наругу над Державним Прапором України. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на публічну наругу над Державним Прапором України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та засади моральності, протиставивши себе встановленому законом порядку співжиття в демократичному суспільстві та державі, наблизився до вказаного бетонного паркану та шляхом зламу частини настінного одинарного металевого тримача для прапора у формі герба, на якому було розміщено піднятий Державний Прапор України, публічно, в присутності випадкових перехожих зірвав Державний Прапор України.

З подальшому, ОСОБА_3 , завершуючи свої злочинні дії, спрямовані на наругу над Державним символом, демонстративно в присутності перехожих, кинув Державний Прапор України на землю, чим виявив власне зневажливе ставлення до Державного Прапору України.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим здійснив публічну наругу над Державним Прапором України.

Між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 24 січня 2025 року, укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 1 ст. 338 КК України як публічна наруга на Державним Прапором України.

Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання:

- за ч. 1 ст. 338 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України віднесений до нетяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, зокрема, вимогам ст. 52, 63 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд погоджується з наведеними в обвинувальному акті обставинами, які пом`якшують покарання та визнає відповідно до п.1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Водночас, враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, який на переконання суду, має бути мінімальним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 24 січня 2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 338 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання:
- за ч. 1 ст. 338 КК України у виді 1 (одного ) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстраціїдо уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази у справі:
-Прапор України, який зберігається у камері зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області повернути власнику - Спасо-Преображенському кафедральному собору Білоцерківської єпархії Православної Церкви України.
- Куртку чоловічу темно-сірого кольору з написом CAPRICE, у спецпакеті №007277973, штани чоловічі з написом MISSOURI та шапку чоловічу темно-сірого кольору з написом SAMSON які знаходяться в спецпакеті №PSP3403231 (квитанція №81 від 21.01.2025), чоловічі джинсові штани синього кольору (квитанція №93 від 23.01.2025), які зберігаються у камері зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області повернути власнику ОСОБА_3
- Куртку чоловічу темно синього кольору марки BURSTROM, мобільний телефон марки MEIZU вважати повернутими обвинуваченому ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_6