Провадження №1-кп/522/1376/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 у кримінальному провадженні №0001087 від 19.07.2024 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Болградського району, смт. Серпневе, громадянина України, із середньою освітою, офіційно працевлаштованого ФОП « ОСОБА_3 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001087 від 19.07.2024 року, стосовно ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України.

Від прокурора до суду надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Сторона захисту заперечувала проти клопотання прокурора, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту та долучити характеризуючі особу обвинуваченого матеріали.

Суд, дослідивши клопотання прокурора, заслухавши думки учасників процесу, дійшов такого висновку.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Також слід враховувати, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зважаючи на стадію судового провадження та враховуючи, що судом ще не розпочато дослідження матеріалів провадження, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та ч. 2 ст. 342 КК України, за кваліфікуючими ознаками: опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Вирішуючи питання про продовження стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, із середньою освітою, фізичною особою-підприємцем, має постійне проживання в м. Одеса, раніше не судимого.

Враховуючи в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, а також тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , за які передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, тому на думку суду існує ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить заявлений у клопотанні прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд приймає до уваги доводи прокурора, щодо обізнаності обвинуваченого ОСОБА_3 стосовно анкетних відомостей потерпілого та свідків, яких ще судом безпосередньо не допитано, що може свідчити про наявність ризику можливого незаконного впливу на них, з метою викривлення показів, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор зазначив, що ОСОБА_3 намагався уникати законних вимог патрульної поліції з моменту зупинки на блок-посту та в подальшому намагався зникати з місця події, шляхом втечі від працівників поліції, у тому числі перебуваючи в кайданках.

Суд вважає, що ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не обґрунтовано належним чином, оскільки згідно обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце роботи. Крім того, прокурор зазначає в клопотанні, що обвинувачений ОСОБА_6 з`являвся до органів досудового розслідування для проведення слідчих дій. Також суд зазнає, що з моменту надходження обвинувального акту до суду обвинувачений сумлінно виконує свої процесуальні обов`язки та з`являється в призначені судом засідання.

Крім того, прокурор посилався на існування ризику, передбаченого п. 5 ст. 194 КУпАП, який жодним чином не обґрунтував, у зв`язку із чим суд не може прийняти його до уваги.

Таким чином, враховуючи наявність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, доведеність прокурором існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, суд вважає за необхідне продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На думку суду, саме такий запобіжний захід здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Під час розгляду клопотання прокурора судом наразі не встановлено підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 110, 132, 176, 177, 178, 181, 194, 197, 199, 331, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги, строком на 60 (шістдесят) днів.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися цілодобово з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду.

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися з житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вручити обвинуваченому, прокурору та направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить 60 днів (шістдесят) і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 30.01.2025 року, який діє до 30.03.2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_7