Справа №366/3412/24
Провадження 1-кп/366/129/25
ВИРОК

Іменем України

09 січня 2025 року с-ще Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №000026 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Іллінці, Чорнобильського району, Київської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, інвалід другої групи, не депутат, розлучена, не працююча, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ;

з боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 09 листопада 2024 року, близько 10 години 00 хвилин, маючи умисел на збір продуктів харчування рослинного походження, а саме лісових грибів на території зони безумовного (обов`язкового) відселення, що постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, з подальшим їх переміщенням за межі вказаної зони, з метою їх вживання в якості їжі, таким чином діючи з корисливих мотивів, взяла із собою поліетиленовий пакет чорного кольору із логотипом «ВМW» і не маючи передбаченого законом дозволу, в обхід контрольно-перепускних пунктів Національної поліції, які розташовані по периметру зони відчуження та вирушила в напрямку зони відчуження, територія якої межує з с. Губин, Вишгородського району, Київської області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що в неї не має дозволу на перебування у зоні відчуження, через прорив у дротяній огорожі, яка відмежовує зону відчуження, у пішому порядку проникла до 255 лісового кварталу Опачицького лісництва ДСП «Північна Пуща», де в орієнтовний період часу з 11 години 00 хвилин до 12 години 30 хвилин 09.11.2024, назбирала лісових грибів виду «Білий гриб» та «Козляк», загальною вагою 2,525 кг.

Після цього ОСОБА_3 , діючи з метою доведення свого злочинного умислу до кінці, спрямованого на переміщення продуктів харчування рослинного походження за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення для подальшого їх вживання в якості продуктів харчування, 09.11.2024, близько 12 години 30 хвилин, розпочала рух у пішому порядку в бік с. Губин, Вишгородського району, Київської області, неподалік якого вона проживає, при цьому не маючи передбаченого законом дозволу на вивіз продуктів харчування та без проведення дозиметричного контролю, чим порушила ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У подальшому, 09.11.2024 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , незаконно перебуваючи на території 255 лісового кварталу Опачицького лісництва ДСП «Північна Пуща», біля огорожі, що відмежовує зону відчуження, була виявлена працівниками поліції, які у відповідності до ЗУ «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів № 106 від 23 липня 1991 р., здійснювали патрулювання території зони відчуження.

Отже, ОСОБА_3 вчинила з прямим умислом діяння безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винною, підтвердила вищезазначені обставини. Пояснила, що о 10 годині 09.11.2024 пішла збирати гриби з сусідом біля с. Губин Вишгородського району, та в подальшому перейшла до зони радіоактивного забруднення шляхом проходу через огорожу, в якій була відсутня одна секція. Назбиравши близько двох кілограмів грибів виду, почала рухатись до виходу з загорожі зони радіоактивного забруднення, але була зупинена працівниками поліції. Дозволу на перебування в зоні радіоактивного забруднення не мала.

Вину визнає, у вчиненому розкаюється.

Наявні в справі докази його винуватості, він не оспорює. Не вбачає потреби у допиті свідків.

Суд, враховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченої, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, окрім письмових документів що характеризують особу обвинуваченої, та питання речових доказів.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази:

-постанова від 09.11.2024 про визнання свіжозрізані гриби речовими доказами;

-протокол № 516 радіаційного вимірювання від 11.11.2024, згідно якого в ході проведення радіологічних досліджень було використано 2, 500 кг грибів;

-лист Державного агентства України з управління зоною відчуження від 09.11.2024, згідно якого ОСОБА_3 протягом 2024 року дозвіл на право переміщення за межі зони відчуження лісових гибів не надавався;

Суд, вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України, а саме вчинення закінченого замаху на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу або проведення дозиметричного контролю продуктів харчування рослинного походження.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Відповідно до положень ст. 12 КК України вчинений обвинуваченою ОСОБА_3 злочин, є нетяжким. Також, ОСОБА_3 характеризується за місцем проживання задовільно, стан здоров`я задовільний, пенсіонер, інвалід 2 групи.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, саме ця обставина встановлена судом.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

З`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, враховуючи особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази знищені під час досудового розслідування, в ході проведення радіаційного вимірювання. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 374, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5