Справа № 180/1303/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Марганець кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки обвинувачений вчинив тяжкий злочин, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інший злочин, тому наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України і є достатні підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та захисник заперечують проти клопотання прокурора і просять суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Судом встановлено, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 09 січня 2025 року.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років та визначенні ст. 177 КПК України ризики - незаконно впливати на потерпілого та свідків на час розгляду кримінального провадження, оскільки справа по суті не розглянута, переховуватись від органів слідства та суду, скоєння інших правопорушень, беручи до уваги позицію ЄСПЛ, відображену у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, де суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Прокурором доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є не достатнім для запобігання наведеним у клопотанні ризикам для гарантування належної поведінки обвинуваченого. Тому з метою уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, суд дійшов висновку, що останньому слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Доказів того, що обвинувачений не може утримуватись в умовах СІЗО суду не надано.

Керуючись ст.ст. 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, до 14 лютого 2025 року.

Продовжити судове засідання у кримінальному провадженні 11 лютого 2025 року о 10-30 год.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 діб з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1