УХВАЛА

Справа № 495/12013/23

Номер провадження 1-кп/495/398/2025

05 березня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський в режимі відеоконфіеренції клопотання прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001147 від 17.07.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який на момент ймовірного вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді сапера 2 інженерно-саперного відділення 3 інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Півіденного регіону- ОСОБА_3

обвинувачений - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2024 року року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному правадженні внесеному до ЄРДР за № 0001147 від 17 липня 2024 року відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення , передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Прокурор Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Півіденного регіону- ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження у відношенні обвинувченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому вказала,що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Миколаєві, закінчено досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001147 від 17.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України.Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснює група прокурорів Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури сфері оборони Південного регіону.

Обвинувачений ОСОБА_5 згідно обвинувального акту, обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді сапера 2 інженерно-саперного відділення 3 інженерно-саперного взводу 6 інженерно-саперної роти 2 інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,в порушення вимогст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»,ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин та відповідних дозволів командирів, 19.05.2024 о 08.00 год. нез`явився вчасно на службу до тимчасового місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася за визначено адресою: (точна адреса не зазначається у зв`язку із введенням в України правового режиму воєнного стану) та ухиляється від проходження військової служби по теперішній час, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

За вищевикладених обставин, 19.09.2024 відносно ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та у зв`язку із невстановленням місцезнаходження останнього стороною обвинувачення подано клопотання слідчому судді про дозвіл на затримання останнього зметою приводу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001147 від 17.07.2024.

28.10.2024 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 органом досудового розслідування було затримано та досудове розслідування кримінального провадження № 0001147 від 17.07.2024 відновлено на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про продовженн застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, посилаючись на характер імовірно вчиненого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні:

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Звернула увагу, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на розгляді в Білгород-Дністровському міськрайонному суді в Одеської області обвинувальні акти за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 та ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинуваченний ОСОБА_5 погодився з клопотанням прокурора про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Так, судом встановлено, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується наданими стороною обвинувачення матеріалами, які долучені до клопотання, на даній стадії судового розгляду повністю доводять обґрунтованість підозри у можливому вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.При цьому, суд акцентує увагу, що суд в підготовчому судовому засіданні не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,покарання у вигляді позбавленняволі настрок від п`яти додесяти років,яке імовірно загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненн і інкримінованого йому злочину, а також його суспільно-небезпечний характер,адже останній будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину під час дії воєнного стану,що могло створити загрозу для суспільства,а також те,що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слідчим суддею надавався дозвіл найого затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання,у зв`язку із ухиленням його від органу досудового розслідування та суду,суд приходить до переконання,що наявний ризик,передбачений п.1ч.1ст.177 КПК України,а саме :ризик у вигляді можливого переховування обвинуваченим ОСОБА_5 від суду.

Суд також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинувачений може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході судового розгляду та/або змінити свої показання у в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, адже свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4ст. 95 КПК України.

Суд також враховує доводи прокурора з приводу того ,що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на розгляду у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області перебувають обвинувальні акти за його обвинуваченням у вчиненні аналогічного злочину,передбаченого ч.5ст.407 КК України,а також за обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1ст.309КК України, що свідчить про явні негативні соціальні інтереси останнього, й відповідно про його емоційно-вольову деформацію та ймовірну відсутність правової свідомості. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що в рамках означеного кримінального провадження існує реальний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим або продовження ним кримінального правопорушення, в якому обвинувачується.

Одночасно, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню з огляду на те, що стороною обвинувачення не зазначено яким чином обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадження.

Суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 є військовослужбовцем Збройних Сил України й обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.За таких обставин, в рамках даного провадження неможливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, в той же час зазначені обставини не можуть бути підставою для відмови в застосуванні запобіжного заходу.

Крім встановлених ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд враховує дані про його особу, положення ч. 7 ст. 176 КПК України, суспільне ставлення до даного виду кримінального правопорушення, з огляду на військову загрозу державі Україна з боку Російської Федерації, вважає, що клопотання необхідно задовольнити, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст. ст. 177,178, 182,183,184, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИЛ:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001147 від 17.07.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -задовольнити.

Продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , без визначення розміру застави ,на гаупвахті Південного Теріторіального Управління ВСП ЗС України на строк,що не перевищує 60 днів,тобто по 03 травня 2025 року включно.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя : ОСОБА_1