Справа № 395/908/24
Провадження № 1-кп/395/7/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

під час судового засідання щодо розгляду кримінального провадження за № 1-кп/395/7/2025, внесеного в ЄРДР за № 0000148 від 13.03.2024 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомиргородського районного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження № 0000148 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час судового засідання за даним кримінальним провадженням захисником заявлено клопотання про призначення судової психологічної експертизи по відеозаписам та із застосуванням поліграфу для вирішення питання про те, чи достовірні показання свідка ОСОБА_6 , які були надані нею під час судового розгляду, ступінь недостовірності повідомленої інформації, оскільки вона плутається у своїх показаннях та перекручує певні обставини події. Тому, для того, щоб встановити чи перевірити певні обставини чи факти, які мають значення для розгляду кримінального провадження, не має можливості, оскільки інші особи під час конфлікту були відсутні, необхідно провести вказану експертизу. Проведення експертизи просить доручити експертам Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КВ КНДІСЕ) Міністерства юстиції України, свідок ОСОБА_6 дала свою згоду на проведення цієї експертизи.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, беручи до уваги досліджені судом докази у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких прокурор, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У свою чергу, згідно із ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, серед інших, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед закономі судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Відповідно до ст. 22 КПК України вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи зобов`язані прокурор, слідчий і особа, що проводить дізнання. На них же покладається обов`язок виявити обставини, які як викривають, так і виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Згідно з ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадженняз дійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки засада змагальності знаходить свій прояв у реалізації протилежних за своїм змістом функцій обвинувачення і захисту, сторони для відстоювання своїх інтересів наділяються правами, які урівнюють їх процесуальні можливості. Рівноправність сторін означає, що кожна з них користується однаковим обсягом процесуальних прав для здійснення своїх функцій і жодна із сторін не має перед судом переваг у доведеності переконливості своєї позиції, заявлені та задоволенні клопотань, поданні скарг, доказів тощо.

Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленому у ст. 26 КПК України, визначається правове положення, згідно з яким сторонам кримінального провадження надається і забезпечується можливість вільно в межах, встановлених кримінальним процесуальним законом, обирати способи здійснення своїх матеріальних і процесуальних прав і використовувати на власний розсуд передбачені законом публічні засоби їхнього захисту. Конкретизація приписів засад диспозитивності міститься в нормах пкримінально процесуального закону, в яких йдеться про реалізацію сторонами своїх прав, зокрема, давати пояснення, показання, заявляти клопотання, подавати докази та ін.

Відповідно до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зокрема, згідно ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, відповідно до ч 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Отже, відповідно до ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження, за наявності підстав, передбачених ст.242 КПК України має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі або експерту.

До ухвали суду про доручення проведення експертизи включаються питання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом.

Відповідно до ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до п.6.8 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» під час проведення психологічної експертизи з метою отримання орієнтувальної інформації можуть проводитися опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа.

З огляду на наведене, з метою недопущення порушення права на захист обвинуваченого, виходячи із засад кримінального провадження, а також враховуючи те, що для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, суд вважає за доцільне задовольнити заявлене стороною захисту клопотання, та доручити експертній установі провести судову-психологічну експертизу по відеозаписам та із застосуванням поліграфу щодо свідка ОСОБА_6 (враховуючи її усну згоду на участь у такому експертному дослідженні).

Керуючись статтями 2, 242, 332, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення судово-психологічної експертизи по відеозаписам та із застосуванням поліграфу по кримінальному провадженню внесеного в ЄРДР за № 0000148 від 13.03.2024 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України- задовольнити.

Призначити по справі № 395/908/24 судово-психологічну експертизу по відеозаписам та із застосуванням поліграфу, виконання якої доручити експертам Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КВ КНДІСЕ) Міністерства юстиції України (25003, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вул. Героїв-рятувальників, будинок 13-Г).

На вирішення експертам поставити наступні питання:

1.Які психологічні особливості має процес розповіді про обстановку та обставини подій, вказаних ОСОБА_6 , за матеріалами відеозаписів з назвою «00033» та «00034», які є додатками до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.03.2024 за її участі?

2.Виходячи з відеозаписів з назвою «00033» та «00034» спілкування з ОСОБА_6 чи можливо вказати, в якій саме частині розповіді являються щирими, а в яких присутні психологічні ознаки неповноти чи нещирості?

3.Які психологічні особливості має процес розповіді про обстановку та обставини подій, вказаних ОСОБА_4 , за матеріалами відеозаписів з назвою «00035» та «00036», які є додатками до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.03.2024 за його участі?

4.Виходячи з відеозаписів з назвою «00035» та «00036» спілкування з ОСОБА_4 чи можливо вказати, в якій саме частині розповіді являються щирими, а в яких присутні психологічні ознаки неповноти чи нещирості?

5.Які психологічні особливості має процес розповіді про обстановку та обставини подій, вказаних ОСОБА_6 в ході її допиту в судовому засіданні 05.09.2024?

6.Виходячи з відеозапису допиту ОСОБА_6 в судовому засіданні 05.09.2024, чи можливо вказати, в якій саме частині її показання являються щирими, а в яких присутні психологічні ознаки неповноти чи нещирості?

При проведенні судово-психологічної експертизи в частині дослідження з використанням комп`ютерного поліграфа поставити наступні питання:

1. Чи виявляються психофізіологічні реакції підекспертної ОСОБА_6 на запитання чи вчиняла ОСОБА_6 будь-які протиправні дії, якщо так, то які?

2. Чи виявляються психофізіологічні реакції підекспертної ОСОБА_6 на запитання, чи надавала вона по даному кримінальному провадженню слідчому чи суду неправдиві показання?

3. Чи виявляються психофізіологічні реакції підекспертної

ОСОБА_6 на запитання, чи переміщала вона тіло ОСОБА_7 разом з іншою особою чоловічої статі (окрім ОСОБА_4 )?

4. Чи виявляються психофізіологічні реакції підекспертної

ОСОБА_6 на запитання, чи спричиняла вона особисто ОСОБА_7 тілесні ушкодження в ніч з 12.03.2024 на 13.03.2024?

5. Чи виявляються психофізіологічні реакції підекспертної

ОСОБА_6 на запитання, чи перебували інші особи чоловічої статі (окрім ОСОБА_4 ) в її домоволодінні в ніч з 12.03.2024 на 13.03.2024?

6.Чи виявляються психофізіологічні реакції підекспертної ОСОБА_6 на запитання, чи бачила вона, щоб інші особи чоловічої статі (окрім ОСОБА_4 ) спричиняли ОСОБА_7 тілесні ушкодженні в ніч на 12.03.2024 на 13.03.2024?

7.Чи виявляються психофізіологічні реакції підекспертної ОСОБА_6 на запитання, чи оговорювала вона ОСОБА_4 щодо кількості та локалізації тілесних ушкоджень, які він, з її слів, спричиняв загиблому ОСОБА_7 .?

8. Чи виявляються психофізіологічні реакції підекспертної

ОСОБА_6 на запитання, чи приховує вона від слідства і суду обставини та особу, яка в дійсності спричиняла загиблому ОСОБА_7 тілесні ушкодження?

9. Чи виявляються психофізіологічні реакції підекспертної

ОСОБА_6 на запитання, чи приховує вона від слідства і суду справжні обставини спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та особу, яка їх спричинила, що потягли за собою смерть ОСОБА_7 .?

В розпорядження експертів надати матеріали справи № 395/908/24 та відеозапис допиту ОСОБА_6 в судовому засіданні 05.09.2024.

Забезпечення явки до експертів свідка обвиувачення ОСОБА_6 покласти на процесуального прокурора у даному кримінальному провадженні.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Проведення експертизи здійснити у найкоротші строки, визначені Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.01.1998 та з урахуванням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та перебуванням обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1