04.04.25
Справа № 635/2151/25
Провадження № 1-кс/635/692/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року с-ще Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого

СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного

до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279 від 20.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, Харківської області, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, офіційно

не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване обґрунтованістю підозри відносно підозрюваного ОСОБА_4

за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000279 від 20.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України та наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5

ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У зв`язку з чим просить суд, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1

ст. 177 КПК України, неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 з можливістю визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування до підозрюваного

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю визначення розміру застави

та привів обґрунтування підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які містяться у письмовому клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації та фактичного проживання. Підозрюваний зазначив, що визнає обґрунтованість підозри та навів мотиви вчинення даного кримінального правопорушення.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного слідчий суддя вважає, що клопотання

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Слідчий у клопотанні зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20.03.2025

в період часу з 15:00 до 16:00, ОСОБА_4 перебував за адресою: Харківська область, Харківський район,

с. Лизогубівка, біля вул. Піщана в лісосмузі за координатами 49.8097419, 36.3794342, де саме був припаркований автомобіль «УРАЛ» моделі «43206-0011», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілій стороні військовій частині НОМЕР_2 , де у ОСОБА_4 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем «УРАЛ» моделі «43206-0011», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме вищезазначеним автомобілем ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до вказаного автомобіля та за допомогою механічних рухів почав пробувати відчинити дверцята

до салону автомобіля, посмикуючи ручки, в результаті чого двері відчинились, що надало змогу останньому незаконно проникнути до салону вище вказаного транспортного засобу, після чого, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 , використовуючи ключі від вказаного авто, які в цей момент перебували в замку запалювання в салоні авто, запустив двигун, після чого перебуваючи в салоні автомобіля рушив та залишив місце вчинення злочину. Після чого, через деякий час заїхав на вказаному транспортному засобі на територію домоволодіння за адресою:

АДРЕСА_1 , де він фактично мешкає та зареєстрований та залишив автомобіль «УРАЛ» моделі «43206-0011», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 за вказаною адресою, чим спричинив потерпілій стороні військовій частині НОМЕР_2 матеріальну шкоду.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№ 2102-IX), відповідно до пункту № 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Крім того, 20.03.2025 в денний час доби, в період часу з 15:00 до 16:00 ОСОБА_4 , незаконно заволодівши транспортним засобом, а саме, автомобілем «УРАЛ» моделі «43206-0011», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та припаркувавши його біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де він фактично мешкає та зареєстрований, шляхом вільного доступу відкрив тентоване багажне відділення, після чого, побачивши вміст вказаного відділення, в останнього виник раптовий, злочинний, корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому в вищевказаний час з метою реалізації свого раптового, злочинного, корисливого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, впевнившись,

що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з салону та тентованого багажного відділення автомобіля «УРАЛ» моделі «43206-0011», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , майно, яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: шланг для накачки колес, чорного кольору довжиною 12 метрів, діаметром

1 см, вартістю 304 грн. 11 коп.; двірники ТМ «START» Агт. 115 150, довжиною 380 мм, вартістю 115 грн. 88 коп.; пістолет для підкачки шин зі шлангом, вартістю 250 грн. 00 коп.; автомобільний домкрат ТМ «HYDRAULIC GACK» червоного кольору, вартістю 552 грн. 42 коп.; набір гаїчних ключів ТМ «СТАЛЬ» в кількості 12 штук вартістю 491 грн. 97 коп.; набір інструментів ТМ «Toptul», вартістю 460 грн. 10 коп.; набір ключів ТМ «Miol»

в кількості 12 штук, вартістю 723 грн. 64 коп.; балонний ключ ТМ King Roy CR-V CHROME VANADIUM, вартістю 249 грн. 40 коп.; балонний ключ з маркуванням ЯМЗ, вартістю 343 грн. 14 коп.; музичну колонку, чорного кольору Colon RX-1888BT, вартістю 711 грн. 45 коп.; захисний шолом зеленого кольору INDUYCO S.A. Munchen 94/06, вартістю 4800 грн. 00 коп.; бронежилет зеленого кольору з підсумком для магазину та з двома плитами Темп-300 «КорсарМЗс»-1-4, вартістю 10125 грн. 00 коп.; кепку камуфляжну, вартістю 299 грн. 25 коп.; куртку військову оливкового кольору з флісом розміру XL, ТМ Вrandit, вартістю 1575 грн. 00 коп.; термо-білизну (штани + кофта) оливкового кольору ТМ ЕSDY, вартістю 787 грн. 50 коп.; шапку зимову оливкового кольору, вартістю 187 грн. 50 коп; та майно, яке належить потерпілій стороні військовій частині НОМЕР_2 , а саме: три каністри з полімерного матеріалу, об`ємом 20 л. кожна, вартістю 621 грн. 00 коп.; каністру з полімерного матеріалу, об`ємом 10л., вартістю 147 грн. 75 коп. (вартість встановлена згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 887/25 від 22.03.2025).

Після чого, ОСОБА_4 заніс викрадене ним майно на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де він фактично мешкає та зареєстрований,

та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій стороні військовій частині НОМЕР_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 768 грн. 75 коп. та потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду

на загальну суму 21976 грн. 36 коп.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків,

а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме:

- п.1 переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінується

ОСОБА_4 є тяжким (за вчинення якого законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років), а тому з метою уникнення можливого покарання за вчинення інкримінованого злочину підозрюваний не позбавлений можливості переховуватись від органу досудового розслідування та суду, як за межами території Харківскої області та і спробувати незаконно переткнути державний кордон;

- п.3 незаконно впливати на потерпілу та свідків, у цьому кримінальному провадженні. Підозрюваному відомі показання потерпілого, представника потерпілого та свідків, особисті їх данні відкриті підозрюваному, із зазначенням їх місця проживання та які підтверджують факт вчинення ним кримінального правопорушення. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може здійснювати на них незаконний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочинів, або змінили раніше надані показання. Вказаний ризик також обгрунтовується й тим, що хоча потерпілий, представник потерпілого та свідки вже допитані під час досудового розслідування, але ж відповідно до вимог кримінального процесуального закону суд сприймає покази надані безпосередньо в суді, а до цього моменту підозрюваний перебуваючи на свободі не позбавлений здійснювати на них незаконний вплив;

- п. 5. вчинити інше кримінальне правопорушення. Зважаючи на те, що відповідно до даних отриманих в ході досудового розслідування, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного чи тимчасового легального джерела доходу, та є підозрюваним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, існує ризик вчинення ОСОБА_4 іншого умисного корисливого злочину, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу останньому.

27.03.2025 органом досудового розслідування ОСОБА_4 було повідомлено про підозру

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом та ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу

є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності, зокрема: витяг з ЄРДР; протокол огляду місця події; постанова про визнання речовими доказами; протокол допиту свідків; протокол допиту потерпілих; постанова про визнання речовими доказами; повідомлення про підозру; протокол допиту підозрюваного свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

Зазначені докази на думку слідчого судді не містять ознак очевидної недопустимості

та неналежності та є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний/обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах,

що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Таким чином, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню

та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того,

що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні

в майбутньому.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні

з урахуванням його конкретних обставин.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчините інше кримінальне правопорушення слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Так, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до положень

ст. 12 КК України злочин відноситься до тяжкого злочину проти власності та проти безпеки руху та експлуатації транспортного засобу, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, усвідомлюючи можливу міру покарання, у разі винесення судом обвинувального вироку, ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення

не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення

у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 лишня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо існування ризику можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

У даному випадку, суд погоджується, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Зважаючи на те, що судовий розгляд у провадженні ще не розпочатий, потерпілий та свідки ще не допитані судом, а ОСОБА_4 обізнаний про місце мешкання потерпілого та свідків,

то з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може незаконно впливати на вказаних осіб. В даному випадку суд погоджується, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує зміст формулювання підозри, зокрема обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний ОСОБА_4

офіційно не працює, не одружений, раніше не судимий.

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо існування ризику, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Разом з тим, у розумінні загальних вимог глави 10 КПК України, домашній арешт є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому на даній стадії його дія обмежена строком досудового розслідування.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні - до 27.05.2025.

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, враховує обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, прокурором не було доведено, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, зокрема за ч. 5

ст. 407 КК України, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою згідно закону у даному випадку не може бути застосований.

Враховуючи вищенаведене, наявність зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1

ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування

до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж цілодобовий домашній арешт буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя, перевіривши обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , пов`язаного з обмеженням його прав

на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 197, 372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП

в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в межах строку досудового розслідування у вигляді домашнього арешту , а саме до 02 червня 2025 року, заборонивши йому цілодобово залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або суду, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; невідкладно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити до місця проживання за адресою:

АДРЕСА_1 .

Відповідному органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під розпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_9 в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_10