Справа № 185/4140/25
Провадження 1-кс/185/317/25
У Х В А Л А

18 квітня 2025 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000698 від 17.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2025 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, а саме: пральну машину марки «ZANUSSI» модель «LINDO300», яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , а також чоловічу кофту зеленого кольору та кросівки червоного кольору «Supreme», які належать ОСОБА_6 .

Суть клопотання полягає у необхідності накладення арешту на зазначене майно шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування з метою забезпечення кримінального провадження, зокрема збереження речових доказів. Слідчий просить розглянути клопотання без участі осіб, у володінні яких перебуває майно.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 16.04.2025 року до чергової частини Павлоградського РВП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа в умовах дії воєнного стану таємно проникла до її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та заволоділа майном, чим спричинила майнову шкоду. Відомості про подію внесено до ЄРДР за № 0000698 від 17.04.2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

16.04.2025 року під час огляду місця події на відкритій ділянці поблизу воріт домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено пральну машину марки «ZANUSSI» модель «LINDO300», яка належить ОСОБА_5 . Того ж дня під час огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено чоловічу кофту зеленого кольору та кросівки червоного кольору «Supreme». 17.04.2025 року вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно до ст. 98 КПК України.

До клопотання додано витяг з ЄРДР за № 0000698 від 17.04.2025 року, протоколи огляду місця події від 16.04.2025 року, протоколи допиту потерпілої ОСОБА_5 від 17.04.2025 року та допиту свідка ОСОБА_7 від 17.04.2025 року, які обґрунтовують зв`язок майна зі злочином.

В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Прокурор, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, повідомлених належним чином, не перешкоджає розгляду клопотання. Особи, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, зокрема для забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно було предметом кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить відомості, які можуть бути використані як доказ.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

За ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Пральна машина марки «ZANUSSI» модель «LINDO300» була предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки, за даними клопотання, вона була викрадена з домоволодіння ОСОБА_5 та виявлена під час огляду місця події. Чоловіча кофта зеленого кольору та кросівки червоного кольору «Supreme», які належать ОСОБА_6 , були вилучені під час огляду домоволодіння ОСОБА_5 і, за даними протоколів допиту потерпілої та свідка ОСОБА_7 , можуть містити відомості, що мають значення для встановлення обставин злочину.

Огляди місця події проведено 16.04.2025 року відповідно до ст. 237 КПК України, що підтверджується відповідними протоколами. 17.04.2025 року вилучене майно визнано речовими доказами, що відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано слідчим наступного робочого дня після вилучення майна, що відповідає встановленим строкам.

Стороною обвинувачення надано докази, які підтверджують, що зазначене майно має значення для кримінального провадження. Протоколи допиту потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 від 17.04.2025 року обґрунтовують зв`язок майна зі злочином.

Незастосування арешту може призвести до втрати, пошкодження або знищення речових доказів, що перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини у провадженні.

Слідчий суддя враховує, що процесуальний статус ОСОБА_6 на момент розгляду клопотання не визначено. Однак, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути застосовано до майна будь-якої особи, якщо воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Відсутність документів, що підтверджують право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на майно, не перешкоджає арешту, оскільки його статус як речового доказу підтверджений матеріалами провадження.

Застосування арешту відповідає принципу пропорційності, передбаченому ст. 132 КПК України, оскільки обмеження права власності є необхідним для забезпечення цілей кримінального провадження та не перевищує меж, потрібних для збереження доказів. Верховний Суд у постанові від 23 січня 2024 року у справі № 569/19829/21 наголосив, що арешт майна є триваючим втручанням у право власності, яке має бути пропорційним та обґрунтованим. У даному випадку арешт спрямований на збереження речових доказів і не створює надмірного обтяження для власників.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим, а застосування арешту необхідне для забезпечення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 131, 132, 167, 170173, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

пральну машину марки «ZANUSSI» модель «LINDO300», яка належить ОСОБА_5 ;

чоловічу кофту зеленого кольору та кросівки червоного кольору «Supreme», які належать ОСОБА_6 ,

шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном, до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Вилучене майно зберігати у Павлоградському районному відділі поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104).

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1