Справа № 509/748/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Овідіополь заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід,-

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2025 року ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003076 від 30.10.2017 року. Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи від 12.02.2025 року справа передана для розгляду слідчому судді ОСОБА_3 .

Слідчий суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід від розгляду клопотання ОСОБА_4 .

Дана заява про самовідвід обґрунтовується суддею наступними обставинами:

Так суддя ОСОБА_3 ,, зазначає, що ним, як слідчим суддею, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.04.2023 року було закрито кримінальне провадження №0003076 від 30.10.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 358 ч.1, 358 ч.2, 356 КК України, у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

06.06.2023 року ухвалою Одеського апеляційного суду, ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.04.2023 року про закриття кримінального провадження №0003076 від 30.10.2017 року - скасовано. Призначений новий розгляд клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0003076 від 30.10.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 358 ч.1, 358 ч.2, 356 КК України у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Відтак, суддя ОСОБА_3 вважає, що дані обставини можуть викликати сумнів в учасників справи в неупередженості суду.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадження слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_3 надійшли матеріали справи №509/560/25 за скаргою ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на протиправні дії та рішення сторони обвинувачення в кримінальному провадженні за ЄРДР №0000066 від 10.07.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.01.2025 року, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 10.07.2024 року відмовлено. 30.01.2025 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області заяву захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду клопотання про арешт майна задоволено частково.

Відповідно до?ст.75 КПК України?передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник: 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою?статті 35 цього Кодексу?порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно?ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених?статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до позиції, викладеної Верховним Судом в ухвалі від 09.12.2024 року у справі №712/4776/23, головною метою самовідводу є запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

«Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого необхідно враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності...» (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 15 липня 2010 року у справі «Газета Україна-центр» проти України, пункт 28).

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, необхідно визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 06 березня 2018 року у справі «Михайлова проти України», пункт 56).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», пункти 49, 50).

Повертаючись до причин, що стали підставою для заявлення суддею самовідводу, можна констатувати, що суддя який вже приймав рішення в рамках кримінального провадження за ЄРДР №0000066 від 10.07.2024 року, певною мірою знайомий з матеріалами вказаної справи та учасниками кримінального провадження.

За наведених обставин самовідвід судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню з метою усунення будь-яких сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності суду.

За практикою Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній упередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Таким чином, з метою забезпечення недопущення в учасників вказаного кримінального провадження будь-яких сумнівів у безсторонності та неупередженості слідчого судді, така заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.75,?76,?80,?81,?82 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Відвести слідчого суддю Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_3 від розгляду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні за ЄРДР №0003076 від 30.10.2017 року (справа №509/748/25).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1