Номер провадження 1-кп/754/408/25
Вирок

Іменем України

25 лютого 2025 року

м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002336 від 07.09.2024 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 200, ч.2 ст. 200, ч.1 ст. 289 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ (місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінальних правопорушень, форма вини і мотиви кримінальних правопорушень)

У невстановлений досудовим розслідуванням час, дату та місці ОСОБА_3 побачив на землі промислово виготовлену ручну осколкову наступальну гранату GHO-1, яка є вибуховим пристроєм (бойовим припасом), після чого у нього виник умисел на придбання та носіння вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на придбання та носіння вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 підняв із землі - ручну осколкову наступальну гранату GHO-1, яка є вибуховим пристроєм (бойовим припасом), тим самим придбав та яку в подальшому поклав до своєї сумки, яку мав при собі, тим самим почав носіння без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 утримуючи при собі ручну осколкову наступальну гранату GHO-1, яка є вибуховим пристроєм (бойовим припасом), знаходячись біля будинку №17-В по вул. Мілютенка у м. Києві, 07.09.2024 року о 14 год. 27 хв. був зупинений працівниками поліції.

В подальшому, 07.09.2024 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 , працівниками поліції виявлено та вилучено - ручну осколкову наступальну гранату GHO-1, яка є вибуховим пристроєм (бойовим припасом), яку ОСОБА_3 придбав та носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 05.10.2024 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 , перебуваючи біля під`їзду №1 за адресою: м. Київ, вул. Кубанської України, 29, побачив на землі сумку з речами потерпілого ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, який введено з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовжено Указами Президента України: від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2022 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №754/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 №271/2024 та від 23.07.2024 № 469/2024 строком на 90 діб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, підняв з землі сумку чорного кольору, вартістю 464 грн. 67 коп., в якій знаходились належне майно потерпілого ОСОБА_5 : мобільний телефон марки «Аррlе Ірhоnе 7 Рlus», золотистого-білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 3598 грн. 67 коп., мобільний телефон марки «Аррlе Ірhоnе 7 Рlus», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 1766 грн. 23 коп., грошові кошти у розмірі 1500 грн. 00 коп., обручка 585 проби, масою 4,18 г, вартістю 15301 грн. 28 коп., обручка 585 проби, загальною масою 1,79 г зі вставками фіаніту (маса золота 1,39 г, маса фіаніту 0,40 г), вартістю 2797 грн. 26 коп. та обручка з невідомого металу, банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , паспорт громадянина України ОСОБА_5 , sim карта НОМЕР_5 , sim карта НОМЕР_6 , картка киянина, гаманець чорного кольору, два пристрої Iqos, чохол темно коричневого кольору на мобільний телефон марки «Аррlе Ірhоnе 7 Рlus», зв`язка ключів від квартири, які для потерпілого ОСОБА_5 матеріальної цінності не становлять.

Так, ОСОБА_3 , утримуючи викрадені речі при собі зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 06.10.2024 року, приблизно о 05 годині 49 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 10-А, використав викрадену ним банківську платіжну карту № НОМЕР_3 , відкриту у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 та зняв з неї грошові кошти у загальній сумі 4200 гривень 00 копійок. Після цього, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, 06.10.2024 року, приблизно о 10 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Пчілка», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 10-А, використав викрадену ним банківську платіжну карту № НОМЕР_3 , відкриту у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 та розрахувався нею у вказаному магазині на суму 99 грн. 40 коп.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 29727 грн. 51 коп.

Крім того, 05.10.2024 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 , перебуваючи біля під`їзду №1 за адресою: м. Київ, вул. Кубанської України, 29, побачив на землі сумку, в якій знаходилась банківська картка з безконтактною технологією проведення платежів, видана АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка згідно п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та документообіг» та Положення про міжбанківські рахунки, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 08.10.1998 року №414, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку № НОМЕР_7 , відкритого на ім`я ОСОБА_5 . Після цього у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на привласнення вказаної банківської картки з корисливих мотивів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел. ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що ОСОБА_5 позбавлений можливості спостерігати за вказаною банківською карткою, протиправно привласнив її собі, з метою подальшого обернення на свою користь, зняття грошових коштів та здійснення розрахунків.

Крім того, 06.10.2024 року приблизно о 05 годині 49 хвилин, знаходячись біля банкомату за адресою: м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 10-А у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на підробку електронного документу на зняття грошових коштів (платіжного доручення), тобто документу в електронному виді, що використовується банками для передачі інформації на зняття грошових коштів, з метою здійснення зняття визначеної в ньому суми коштів з банківського рахунку ОСОБА_5 та від його імені, як законного ініціатора подання відповідного електронного документа на зняття.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підробку електронного документу на зняття грошових коштів (платіжного доручення), ОСОБА_3 06.10.2024 року приблизно о 05 годині 49 хвилин, знаходячись біля банкомату за адресою: м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 10-А, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» як засіб доступу до банківського рахунку № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_5 , без відома останнього, через банкомат здійснив зняття коштів в розмірі 4000 гривень 00 копійок, тобто ініціював зняття коштів шляхом формування відповідного електронного документу на зняття (платіжного доручення) від імені ОСОБА_5 як законного ініціатора зняття та володільця платіжної картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме зняття в сумі 4000 гривень 00 копійок з банківського рахунку № НОМЕР_7 , тим самим, підробивши електронний документ на переказ.

Крім того, 06.10.2024 року приблизно о 05 годині 51 хвилину, знаходячись біля банкомату за адресою: м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 10-А у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторну підробку електронного документу на зняття грошових коштів (платіжного доручення), тобто документу в електронному виді, що використовується банками для передачі інформації на зняття грошових коштів, з метою здійснення зняття визначеної в ньому суми коштів з банківського рахунку ОСОБА_5 та від його імені, як законного ініціатора подання відповідного електронного документа на зняття.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторну підробку електронного документу на зняття грошових коштів (платіжного доручення), ОСОБА_3 06.10.2024 року приблизно о 05 годині 51 хвилину, знаходячись біля банкомату за адресою: м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 10А, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» як засіб доступу до банківського рахунку № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_5 , без відома останнього, через банкомат здійснив зняття коштів в розмірі 200 гривень 00 копійок, тобто ініціював зняття коштів шляхом формування відповідного електронного документу на зняття (платіжного доручення) від імені ОСОБА_5 як законного ініціатора зняття та володільця платіжної картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме зняття в сумі 200 гривень 00 копійок з банківського рахунку № НОМЕР_7 , тим самим повторно, підробивши електронний документ на переказ.

Крім того, 06.10.2024 року приблизно о 10 годині 50 хвилин, знаходячись у магазині «Пчілка» за адресою: м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 10-А, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторну підробку електронного документу на переказ (платіжного доручення), тобто документу в електронному виді, що використовується банками для передачі інформації на переказ грошових коштів між суб`єктами переказу грошових коштів, з метою здійснення переказу визначеної в ньому суми коштів на рахунок отримувача з банківського рахунку ОСОБА_5 та від його імені, як законного ініціатора подання відповідного електронного документа на переказ.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторну підробку електронного документу на переказ (платіжного доручення), ОСОБА_3 06.10.2024 року приблизно о 10 годині 50 хвилин, знаходячись у магазині «Пчілка» за адресою: м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 10-А, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» як засіб доступу до банківського рахунку № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_5 , без відома останнього, через POS-термінал здійснив безконтактний розрахунок в розмірі 99 гривень 40 копійок за товари, тобто ініціював переказ коштів шляхом формування відповідного електронного документу на переказ (платіжного доручення) від імені ОСОБА_5 законного ініціатора переказу та володільця платіжної картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме переказу в сумі 99 гривень 40 копійок з банківського рахунку № НОМЕР_7 на рахунок отримувача, тим самим, повторно підробивши електронний документ на переказ.

Крім того, 14.10.2024 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 5-А по вул. Василя Іваниса (Миколи Матеюка) у м. Києві, побачив мотоцикл марки «SYM», моделі «JET 14», д.н.з. НОМЕР_8 , коричневого кольору, 2020 року випуску, номер кузова - НОМЕР_9 , який був не пристебнутий. Після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «SYM», моделі «JET 14», д.н.з. НОМЕР_8 , коричневого кольору, 2020 року випуску, номер кузова - НОМЕР_9 , вартістю 60512 грн. 84 коп., який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом. ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Василя Іваниса (Миколи Матеюка), біля будинку 5А, не маючи ніякого права та будь-якої згоди від власника транспортного засобу ОСОБА_6 , підійшов до вищевказаного мотоцикла, прибрав стояночну ніжку та почав котити його до проїжджої частини по вулиці Василя Іваниса (Миколи Матеюка) у м. Києві, після чого завів вказаний мотоцикл шляхом з`єднання дротів запалювання та з місця вчиненого злочину зник, тим самим умисно незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, без відома та всупереч волі його власника ОСОБА_6 чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 60512 грн. 84 коп.

ІІ. СТАТТІ (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідальність за ч.1 ст. 263 КК України настає за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Відповідальність за ч.4 ст. 185 КК України настає за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Відповідальність за ч.1 ст. 357 КК України настає за викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, а також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.

Відповідальність за ч.1 ст. 200 КК України настає за підробку документів на переказ, платіжних карток чи інших засобів доступу до банківських рахунків, електронних грошей, а так само придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту підроблених документів на переказ, платіжних карток або їх використання чи збут, а також неправомірний випуск або використання електронних грошей.

Відповідальність за ч.2 ст. 200 КК України настає за підробку документів на переказ, платіжних карток чи інших засобів доступу до банківських рахунків, електронних грошей, а так само придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту підроблених документів на переказ, платіжних карток або їх використання чи збут, а також неправомірний випуск або використання електронних грошей, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Відповідальність за ч.1 ст. 289 КК України настає за незаконне заволодіння транспортним засобом.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 200, ч.2 ст. 200, ч.1 ст. 289 КК України, як придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу; як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; як привласнення офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів; як підробка документів на переказ; як підробка документів на переказ, вчиненому повторно; як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Суб`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України може бути осудна особа, яка досягла 16-річного віку. Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом спрямованим на незаконне поводження зі зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами або вибуховими пристроями.

Суб`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України може бути осудна особа, яка досягла 14-річного віку. Суб`єктивна сторона крадіжки характеризується прямим умислом на заволодіння чужим майном. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони крадіжки є корисливий мотив.

Суб`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 357 КК України може бути осудна особа, яка досягла 16-річного віку. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину є мотив - корисливий або інші особисті інтереси.

Суб`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 200 КК України може бути осудна особа, яка досягла 16-річного віку. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Суб`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України може бути осудна особа, яка досягла 16-річного віку. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. Незаконне заволодіння транспортним засобом може вчинюватись з будь-яких мотивів та з будь-якою метою.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 200, ч.2 ст. 200, ч.1 ст. 289 КК України, як придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу; як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; як привласнення офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів; як підробка документів на переказ; як підробка документів на переказ, вчиненому повторно; як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, щиро розкаявся і підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи. Повідомив, що гранату знайшов випадково, коли гуляв лісо-парковою зоною, поруч з місцем проживання і вирішив узяти собі. Сумку з речами потерпілого ОСОБА_5 побачив на асфальті біля будинку за адресою: м. Київ, вул. Кубанської України, 29, 05.10.2024 приблизно о 5-й годині ранку, коли повертався додому після зустрічі з дівчиною. Розумів, що у сумки є власник, але знайти його не міг, тому вирішив її присвоїти собі разом із вмістом. На даний час майно повернуто ОСОБА_5 , окрім каблучок, які ОСОБА_3 здав у ломбард, та грошових коштів, знятих та витрачених з банківських карток потерпілого ОСОБА_5 .

Щодо мотоцикла, який належить потерпілому ОСОБА_6 , обвинувачений повідомив, що завжди захоплювався мотоциклами, побачивши належний ОСОБА_6 мотоцикл не зміг пройти повз нього, оскільки мотоцикл не був пристебнутий та перебував у робочому стані, тому, відкотивши його від під`їзду, сів на нього та поїхав. На даний час мотоцикл повернуто власнику ОСОБА_6 .

Обвинувачений висловив готовність відшкодувати потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у повному обсязі, як тільки накопичить необхідну суму.

Показання обвинуваченого є логічними і послідовними та не залишають суду «розумного сумніву» щодо їх правдивості та відповідності встановленим обставинам кримінального провадження.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору належності та допустимості, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, та його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 200, ч.2 ст. 200, ч.1 ст. 289 КК України, як придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу; як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; як привласнення офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів; як підробка документів на переказ; як підробка документів на переказ, вчиненому повторно; як незаконне заволодіння транспортним засобом.

ІV. ПОКАРАННЯ

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, санкцією ч.1 ст. 263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Санкцією ч.4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Санкцією ч.1 ст. 357 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Санкцією ч.1 ст. 200 КК України передбачено покарання у виді штрафу від трьох до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкцією ч.2 ст. 200 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`яти до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, санкцією ч.1 ст. 289 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до встановлених обставин, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які за класифікацією, визначеною ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, нетяжкими злочинами та кримінальним проступком.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд враховує, що юридична відповідальність особи, відповідно до ч.2 ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер.

Конституційний Суд України в Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив таке: […] призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину […] (абзаци сьомий, восьмий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини).

В рішенні від 15 червня 2022 № 4-р(II)/2022 року Конституційний Суд України зазначає, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності […] має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, […].

Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022).

Відповідно покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації, адже застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства (див. постанову Верховного Суду від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття, яке полягає, зокрема, у визнанні обставин, регламентованих п.1 ч.1 ст. 91 КПК щодо події кримінального правопорушення, у т.ч. час, місце, спосіб учинення.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. постанову ВС від 22 березня 2018 року у справі № 759/7784/15-к).

Обвинувачений висловив щирий жаль з приводу учинених дій та осуд своєї поведінки.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , він раніше не судимий в силу положень ст. 89 КК України, офіційно не працевлаштований, неодружений, жодних осіб на утриманні не має, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Крім того, при обранні виду та розміру покарання судом також враховується кількість послідовно скоєних ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які за своїм ступенем тяжкості відносяться до тяжких злочинів, нетяжких злочинів та кримінального проступку.

Обираючи покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 263 КК України, суд бере до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, суд вважає за можливе призначити останньому покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України, суд бере до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, суд вважає за можливе призначити останньому покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 357 КК України, суд бере до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, суд вважає за можливе призначити останньому покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів у виді штрафу, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 200 КК України, суд бере до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, суд вважає за можливе призначити останньому покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів у виді штрафу, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 200 КК України, суд бере до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, суд вважає за можливе призначити останньому покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів у виді штрафу, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 289 КК України, суд бере до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, суд вважає за можливе призначити останньому покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, адже втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, в той час, як покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з урахуванням того, що оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого (див. постанову ВС від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18).

Суд також враховує, що під час досудового розслідування і після повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, він вчинив нові кримінальні правопорушення, що свідчить про стійку кримінально спрямовану поведінку обвинуваченого. Тому, на переконання суду, виправлення ОСОБА_3 неможливе без ізоляції від суспільства, а призначення будь-якого іншого виду покарання не сприятиме досягненню мети, визначеної ст. 50 КК України, та не відповідатиме засадам, регламентованим ст. 65 цього кодексу.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, а саме:

-за проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19-24/57736-ВТХ від 10.09.2024 року в сумі 3029,12 гривень;

-за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-24/63610-ТВ від 01.11.2024 року в сумі 3581,55 гривень;

-за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-24/66121-ТВ від 12.11.2024 року в сумі 1591,80 гривень;

-за проведення судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/111-24/60195-АВ від 31.10.2024 року в сумі 2387,70 гривень;

-за проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/111-24/61604-Д від 23.10.2024 року в сумі 1591,80 гривень.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07.11.2024 року, - підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 200, ч.2 ст. 200, ч.1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі;

- за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 289 КК України у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна) тисяча гривень;

- за ч.2 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять) тисяч гривень;

- за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання законної сили вироком суду та фактичного затримання останнього для направлення для відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07.11.2024 року, - скасувати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, а саме:

-за проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19-24/57736-ВТХ від 10.09.2024 року в сумі 3029,12 гривень;

-за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-24/63610-ТВ від 01.11.2024 року в сумі 3581,55 гривень;

-за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-24/66121-ТВ від 12.11.2024 року в сумі 1591,80 гривень;

-за проведення судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/111-24/60195-АВ від 31.10.2024 року в сумі 2387,70 гривень;

-за проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/111-24/61604-Д від 23.10.2024 року в сумі 1591,80 гривень.

Речові докази:

-мотоцикл марки «SYM» модель «JET 14», реєстраційний номер НОМЕР_8 , номер кузова № НОМЕР_9 , 2020 року випуску, коричневого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 ;

- куртку чорного кольору з вишитими буквами «С», «J», на правому рукаві, фірмовою емблемою з лівого боку та пошкодженнями у вигляді потертостей на лівому рукаві знизу, яку після огляду разом з первинним упакуванням було поміщено до спеціального пакету №WAR1420753, яка зберігається в камері схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві, квитанція №003004 - повернути володільцю - ОСОБА_7 ;

- один змив з поверхні лівої ручки, який було поміщено до паперового конверту з пояснювальними написами та опечатано печаткою Деснянського УП ГУНП у м. Києві «Для пакетів», один змив з поверхні правої ручки, який було поміщено до паперового конверту з пояснювальними написами та опечатано печаткою Деснянського УП ГУНП у м. Києві «Для пакетів», один змив з поверхні лівого корпуса, який було поміщено до паперового конверту з пояснювальними написами та опечатано печаткою Деснянського УП ГУНП у м. Києві «Для пакетів», шолом чорного кольору без маркувальних знаків, який було поміщено до паперової коробки, яку було опечатано клейкою стрічкою та биркою з пояснювальними написами, один слід папілярного узору з поверхні рульової частини, який було поміщено до паперового конверту з пояснювальними написами та опечатано печаткою Деснянського УП ГУНП у м. Києві «Для пакетів», мікрооб`єкт з поверхні сидіння, який було поміщено до паперового конверту з пояснювальними написами та опечатано печаткою Деснянського УП ГУНП у м. Києві «Для пакетів», які зберігаються в камері схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві, квитанції №003995 та №003034 - знищити;

- один диск для лазерних систем зчитування «DVD-R» білого кольору, з відеозаписами маршруту руху мотоцикла марки «SYM», модель «JET14», д.н.з. НОМЕР_8 , 14.10.2024 року, приблизно з 04 години 38 хвилин від вул. Миколи Матеюка в напрямку вул. Мілютенка 2; маршруту руху мотоцикла марки «SYM», модель «JET14», д.н.з. НОМЕР_8 , 14.10.2024 року, приблизно з 08 години 23 хвилин від проспекту Броварського в напрямку вул. Князя Романа Мстиславича; маршруту руху автомобіля марки ВАЗ 2108, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_10 , 14.10.2024 року, приблизно з 07 години 31 хвилину від вул. Миколи Матеюка в напрямку вул. Мілютенка, а також маршрут руху вказаного автомобіля 14.10.2024 року, приблизно з 08 години 16 хвилин від вул. Мілютенка в напрямку бульвару Перова, зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- корпус гранати GHO-1, який було поміщено до спец пакету Експертної служби МВС №5253314 та підривач (запал) AF-11, який було поміщено до спец пакету Експертної служби МВС №5253315 - які зберігаються в камері схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві, квитанції №152805 - знищити;

- DVD-R диск марки «Media» 4.7 gb з відеофайлами з камер відеоспостереження магазину «Пчілка», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 10-А, за 06.10.2024 року в період часу з 05 год. 44 хв. по 05 год. 52 хв., та з 10 год. 45 хв. по 10 год. 52 хв., зберігати при матеріалах кримінального провадження.

- мобільний телефон марки «Iphone 7+» чорного кольору, який було поміщено до спец пакету НПУ №ICR0099709; мобільний телефон марки «Iphone 7+» передня частина якого білого кольору, а задня золотистого кольору, який було поміщено до спец пакету НПУ №ICR0099710; банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 золотистого кольору та банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 золотистого кольору, які були поміщені до спец пакету НПУ №ICR0099708, що зберігається в камері схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві, квитанція №003048 - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1