Провадження № 1-кс/201/5884/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000282 від 19.12.2024 клопотання слідчого СВ ВП №2 Дніпропетровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

В судовому засіданні приймали участь

прокурор ОСОБА_4

підозрюваний ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В проваджені СВ ВП №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого 19.12.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 25.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024 та № 740/2024 від 29.10.2024 із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі ст. ст. 19, 20, 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ч. 2 п. 18, ч. 3

п. 42, ч. 4 п. 81 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», громадянин України ОСОБА_5 03.04.2023 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу до Збройних Сил України.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 216 від 30.05.2023, солдата ОСОБА_5 з 30.05.2023 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку, виконання службових обов`язків, доручених йому за посадою.

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включають в себе військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Згідно з положеннями ст. ст. 3, 28, 29, 41, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Проте ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, встановлені зазначеними нормами законодавства, що визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України, їх взаємовідносини та регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, всупереч зазначених вимог законодавства, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини, в умовах воєнного стану, будучи раніше неодноразове притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, та засудженим за деякі з них до покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а отже, обізнаним про умови перебування та утримання в умовах ізоляції від суспільства в кримінально-виконавчих установах, процедуру судового розгляду, визначена кримінальним законом можлива міра покарання за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, незважаючи на погашені у встановленому порядку судимості, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисне кримінальне правопорушення проти власності.

Так, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на всій території України у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України введено воєнний стан19.12.2024 приблизно о 20 години 46 хвилин в період дії воєнного стану, маючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Писаржевського буд. 20 у приміщенні готелю «РЕНЕСАНС» ТОВ «Ренесанс Дніпро», побачив вішалку з верхнім одягом на якому знаходилась зимова куртка бежевого кольору розміру «s» 100 % Polyester, вартістю 1125 гривень, що належить ОСОБА_6 , яку ОСОБА_5 визначив об`єктом свого злочинного посягання, після чого реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достеменно розуміючи, що його дії можуть бути помічені іншими особами, підійшов до вішалки з верхнім одягом схопив вищевказану куртку та разом із викраденим майном залишив приміщення готелю «РЕНЕСАНС» ТОВ «Ренесанс Дніпро», за адресою: м. Дніпро, вул. Писаржевського буд. 20, тікаючи з місця вчинення злочину та ігноруючи спроби сторонніх осіб зупинити останнього, отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1125 гривень.

Слідчий вважає за необхідне обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки наявні наступні ризики, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі, а саме запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні(п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується насамперед даними щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, «кримінальний стаж» якого розпочинається ще з 2009 року, потім один в 2015 році, один - в 2019 році, в якому ОСОБА_5 був засуджений до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, після чого звільнений 06.10.2022 року по відбуттю строку покарання.

З огляду на викладене, в повному обсязі запобігти настанню вказаних ризиків у випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Таким чином, суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст. 177 КПК України, перевищує можливі позитивні характеристики підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, на його задоволенні наполягав.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Пояснив, що грабіж вчинив через відсутність коштів, так як до лютого 2024 року він лікувався після отриманого поранення. В березні повернувся у військову частину, де зіткнувся з несправедливими умовами і вимушений був самовільно залишити військову частину. З березня 2024 проживав в дома перебуваючи на утриманні мами, але потім вирішив повернутись в зв`язку з тяжким матеріальним становищем і приїхав до м. Дніпро до слідчого. Він був вимушений жити у ВСП більше місяця, не мав коштів для існування, а тому здійснив грабіж.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілої, протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідків, протоколами огляду предметів, протоколами огляду оптичних дисків, іншими зібраними доказами по кримінальному провадженню в їх сукупності.

Сукупність цих доказів дозволяє прийти до висновку, що підозра не є очевидно необґрунтованою і в межах доказування на досудовому слідстві, зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру. При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику ухилення від органу досудового слідства підозрюваним, оскільки останній, підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, відповідальність за який не передбачає звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком, і він очевидно розуміє наслідки завершення розгляду кримінального провадження щодо нього, у зв`язку з чим може намагатись уникнути слідства задля уникнення відповідальності. Тим паче, що уникнути слідства під час воєнного стану набагато легше.

Цей ризик підтверджується тим, що останній самовільно залишив військову частину і щодо цього питання, згідно слів підозрюваного, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Також суд вважає встановленим ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний раніше судимий, підозрюється у вчинені нового тяжкого злочину маючи незняту судимість.

Доходячи до висновку про наявність ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

В той же час ризик впливу на свідків і потерпілого не доведений жодним доказом, а тому судом не приймається до уваги.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного може бути обрано запобіжний захід.

В той же час ризик впливу на свідків в судовому засіданні доведений не був.

Вирішуючи питання про можливість обрання найсуворішого запобіжного заходу слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який судимий, проживає в Новомосковському районі, не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в період воєнного стану, є військовослужбовцем, який самовільно залишив військову частину, а також суд враховує стан здоров`я підозрюваного після поранення. В своїй сукупності ці данні свідчать, що встановлені судом ризики не можуть бути знівельовані менш суворим запобіжним заходом ніж тримання під вартою.

Більш того, на початковій стадії слідства, коли вважливий максимально швидкий збір доказів, в тому числі за участі підозрюваного, уникнення слідства підозрюваним може призвести до втрати доказової бази, а інтереси суспільної небезпеки на даному етапі превалюють над правом особи на свободу.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 60 560 гривень, оскільки саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Дніпропетровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою є 23 лютого 2025 року.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 60 560 гривень, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали буде оголошено 25.12.2024 о 17:30 годин.

Слідчий суддя ОСОБА_1