Єдиний унікальний номер 728/476/25
Номер провадження 1-кс/728/50/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.02.2025 прокурор Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль Шевроле Авео н.з. НОМЕР_1 , який був вилучений в ході огляду місця події 26.02.2025 та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою позбавлення можливості його приховування, зникнення, втрати чи відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Також, у вказаному клопотанні прокурор просить визначити місце зберігання вилученого автомобіля на території ВП №1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.
Прокурор та власник (володілець) майна у судове засідання не з`явилися. При цьому, прокурор надала заяву про розгляд клопотання без її участі.
Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України.
Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з протоколом огляду місця події від 26.02.2025, слідчим був оглянутий та вилучений автомобіль Шевроле Авео н.з. НОМЕР_1 червоного кольору, який знаходився поблизу будинку №8 по вул.Кооперативна в м.Батурин Ніжинського району Чернігівської області.
Виходячи з матеріалів клопотання, власником автомобіля Шевроле Авео н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 .
Згідно з постановою слідчого від 27.02.2025 автомобіль Шевроле Авео н.з. НОМЕР_1 приєднаний до кримінального провадження як речовий доказ, місце зберігання якого визначено на території ВП №1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.
Згідно з п.1 ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно з абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Отже, кримінальне процесуальне законодавство визначає мету та завдання арешту майна і вимагає, окрім іншого мету арешту зазначати у клопотанні.
Разом з тим, у клопотанні не зазначено з якою метою відповідно до положень ст.170 КПК України прокурор просить накласти арешт на автомобіль ОСОБА_4 , натомість помилково вказано метою арешту позбавлення можливості його приховування, зникнення, втрати чи відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, які кримінальне процесуальне законодавство визначає не метою, а завданням арешту майна.
Окрім того, у клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності арешту автомобіля у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, не зазначено яке значення, у тому числі доказове, має автомобіль, який належить ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке стосується пропозиції неправомірної вигоди працівникам поліції з боку ОСОБА_5 .
Фактично клопотання являє собою виклад обставин виявлення та фіксації кримінального правопорушення, проведення огляду автомобіля, його вилучення, визнання речовим доказом та цитування статей Кримінального процесуального кодексу України без прив`язки до конкретних обставин кримінального провадження.
У зв`язку з встановленими у судовому засіданні обставинами, з огляду на мотиви та необґрунтованість клопотання, підстав для втручання у права власника автомобіля та для накладення арешту на транспортний засіб слідчий суддя не вбачає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131,132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1