Березівський районний суд Одеської області
23.12.2024
Справа № 494/2011/24
Провадження № 1-кс/494/720/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 року м. Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000663 від 26.10.2024 року з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України (далі- КК України), відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Веселинове Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

19.12.2024 року слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000663.

Справа визначена слідчому судді ОСОБА_1 , передана слідчому судді канцелярією суду на розгляд 20.12.2024 року та призначена на 23.12.2024 року.

На обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилався на те, що ОСОБА_5 , 26.10.2024 приблизно о 01:15 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, у ОСОБА_5 під час перебування в приміщенні обладнаному під гуртожиток по АДРЕСА_2 виникла сварка з ОСОБА_7 . У ході конфлікту, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 умисно, протиправно, з мотивів раптово виниклої особистої неприязні, завдав ОСОБА_7 не менше чотирьох ударів лезом металевого ножа в бічну область тулубу. Своїми неправомірними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: проникаючі ножові поранення з пошкодженням долі печінки, селезінки, гемопневмоторекс, геморогічний шок другого ступеню. Спричинені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 являються небезпечними для життя, в тому числі і в момент заподіяння та характерні до тяжких тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження. 28.10.2024 року ОСОБА_5 слідчим суддею Березівського районного суду Одеської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24.12.2024 року, без застосування застави. Проте, на даний час у слідства виникла необхідність у продовженні тримання під вартою до закінчення досудового розслідування , а саме до 27.01.2025 року відносно ОСОБА_5 , беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість злочину, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити зазначенні у клопотанні дії, спрямованні на перешкоджання правосуддю та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні 23.12.2024 року клопотання підтримали на підставах викладених у клопотанні, просили його задовольнити. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні та просили продовжити тримання під вартою, оскільки строк досудового розслідування продовжено постановою до 27.01.2025 року.

Захисник та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти клопотання слідчого та прокурора, та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. ОСОБА_5 свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та розповів, що здійснював самозахист. Захисник зазначив про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Будь-яких клопотань, заяв під час розгляду справи не заявляли.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000663, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважаю наступне.

На розгляді у СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000663 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 26.10.2024 року ОСОБА_5 затримано та 27.10.2024 року в порядку статей 276-279 КПК України повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 28.10.2024 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24.12.2024 року включно, без застосування застави.

Слідим суддею також встановлено, що Постановою Березівської окружної прокуратури від 18.12.2024 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 27.01.2025 року.

Частиною третьої статті 197 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України) передбачено: строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюваному, обвинуваченому строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Слідчим суддею встановлено, що у клопотанні, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4 та п.5 ч.1 ст.177 КК України, які залишилися не змінними.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні даного кримінального правопорушення. Це може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, тому він зможе безперешкодно залишити місце свого проживання. З урахуванням тяжкості злочину та покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, а тому зазначене беззаперечно може вказувати на наявність обґрунтованого побоювання у органу досудового розслідування про небезпеку переховування підозрюваної. Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають слідчому судді підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків полягає у тому, що ОСОБА_5 під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, може незаконно впливати, як безпосередньо так і опосередковано на потерпілого ОСОБА_7 , свідків, інших осіб які встановлюються, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню.

Щодо наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий суддя також вважає його наявним на даний час, оскільки ОСОБА_5 може, у разі застосування більш м?якого запобіжного заходу, будучи військовослужбовцем, вчинити, зокрема, але не виключно, самовільне залишення місця несення служби, в тому числі з метою ухилення від встановленої законодавством відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється.

Водночас, щодо ризику за п.4 ч.1 ст.177 КПК України (ризик перешкоджати кримінальному провадженню,) та як зазначено у клопотанні, «… що особа може не виконувати, або неналежним чином виконувати покладені на нього, як на підозрюваного, обов?язки…», то даний ризик під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не знайшов свого підтвердження та недоведений слідчим, прокурором, будь-яких доказів перешкоджанню за час досудового розслідування, тобто 2 місяців з боку підозрюваного не надано, а тому слідчий суддя вважає його безпідставним.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про наявність трьох ризиків за п.1, п. 3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які дослідженні слідчим суддею. Частина доказів, також була досліджена при обрані підозрюваному запобіжному заходу під час судового засідання 28.10.2024 року.

При продовженні запобіжного заходу, слідчий суддя враховує надані слідчим матеріали кримінального провадження, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, наявність повідомлення про підозру.

Слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_5 .

Вказані вище обставини та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість та необхідність продовження стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є фактори, які дають змогу безперешкодно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заявлений під час судового засідання захисником запобіжний захід про застосування домашнього арешту, передбачений ст. 181 КПК України-, то запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Водночас, підозрюваний може ухилитись від органів досудового слідства, також може мати вплив на свідків, потрепілого. Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з можливістю підозрюваного спілкування з іншими особами, в тому числі шляхом телекомунікаційних зав`язків, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Хоча підозрюваний та захисник посилається на наявне місце проживання, за якими останній може перебувати, проте слідчий суддя вважає його такими , що не надають переконливості у тому, що останній не залишить це місце.

Таким чином, зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням його особистих характеристик, слідчий суддя доходить висновку, що до підозрюваного слід застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою ,який необхідно продовжити до закінчення строку досудового розслідування, а саме до 27.01.2025 року.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Разом з цим, слідчий суддя враховує положення частини 4 статті 183 КПК України, про те, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, як в даному випадку.

Відповідно до положень ст.194 КПК України вважаю, що під час судового розгляду клопотання були доведені:

-обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України;

- підстави вважати, що існують ризики передбачені п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України;

- недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні слідчого.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримали та просили його задовольнити, пояснення ОСОБА_5 та його захисника, враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором, слідчим доведено наявність, на даний час, ризиків, визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, беручи до уваги дані про підозрюваного ОСОБА_5 , тому необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу (строк досудового розслідування закінчується 27.01.2025 року), а саме: до 27.01.2025 року, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-197, 200, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000663 від 26.10.2024 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави - продовжити на час проведення досудового розслідування, а саме: до 27.01.2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 23.12.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1