Справа № 351/492/25
Провадження № 11-сс/4808/147/25
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2025 року та повернути скаргу на новий судовий розгляд в Снятинський районний суд.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та однобічним.

Зазначає, що в матеріалах справи є достатньо доказів і підстав для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення п. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України.

Пояснює, що 21 липня 2024 року ОСОБА_8 , перебуваючи в його домогосподарстві після польових робіт, пішла купатися в літній басейн з його дочкою ОСОБА_9 . Згодом він почув крики дитини і підбігши до басейну побачив, як ОСОБА_8 занурила його дочку з головою під воду, тримаючи за руку і шию. Побачивши це він почав кричати та забрав доньку з води, причому встиг зробити одне фото. На його запитання ОСОБА_8 відповіла, що не знає що на неї найшло. Після цього він відвіз ОСОБА_8 до її дому. Повернувшись додому помітив речі, які стояли по іншому і при огляді зрозумів, що ОСОБА_8 викрала з дитячих гаманців, в яких зберігались заощадження, кошти в сумі 100 000 грн., 1000 євро та 300 доларів США. Зателефонувавши ОСОБА_8 вона сказала, що не брала кошти і щоб він робив, що хоче бо і так нічого не докаже через відсутність свідків. Після цього він викликав поліції та написав заяву. 26 грудня 2024 року за рішенням суду було внесено відомості до ЄРДР за ч. 4 ст. 185 КК України, але слідство умисно затягувалось та не проводилися всі необхідні дії. У зв`язку з чим він подавав заяви про невиконання вимог суду та неправомірні дії слідчої ОСОБА_10 про невнесення до ЄРДР відомостей про замах на вбивство його малолітньої дитини.

Ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що заява ОСОБА_7 , подана 26 березня 2025 року до ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, не містить достатніх відомостей про фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події злочину, а також не містить достатніх даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того на думку слідчого судді, під час попередньої оцінки змісту заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення, слідча ОСОБА_10 дійшла обґрунтованого висновку про те, що з цієї заяви не вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як помилково вважає заявник.

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив проводити розгляд апеляційної скарги без її участі.

Прокурор не з`явився в судове засідання, повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп. пп. 4, 5 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Ця вимога передбачена і п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Склад кримінального правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а не із повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дійсно, повноваження особи, яка вносить відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, проведення перевірки обставин, оскільки вони здійснюються в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Проте, відповідна уповноважена особа, ознайомившись зі змістом заяви чи повідомлення, має встановити обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які вносяться до реєстру.

В межах оскарження такої бездіяльності слідчий суддя повинен перевірити не тільки факти звернення до органу досудового розслідування, отримання цим органом відповідної заяви та вчинення бездіяльності, а також з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач чи прокурор дійшли висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Завдання слідчого судді при вирішенні таких скарг не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час розгляду скарги ОСОБА_7 з`ясовано, що 28 березня 2025 року до слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 скаргу мотивував тим, що ним була повторно подана заява про замах на вбивство його малолітньої дитини ОСОБА_9 до ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області начальнику поліції ОСОБА_11 від 26 березня 2025 року. ОСОБА_7 вважав, що в заяві достатньо доказів, що є частково у справі за №000214, де умисно приховано слідчою ОСОБА_10 скоєння умисного злочину, передбаченого ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України. На даний час вже минув термін, передбачений ст. 214 КПК України, але відомості до ЄРДР про вчинений злочин внесені не були.

Крім того ОСОБА_7 у своїй скарзі просив зобов`язати уповноважених осіб Відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції в Івано-Франківській області внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Слід зазначити, що підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Колегія суддів проаналізувавши зміст заяви, яка подана 26 березня 2025 року до ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, погоджується з висновком слідчого судді про те, що заява ОСОБА_7 не містить достатніх відомостей про фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події злочину, а також не містить достатніх даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те, що під час попередньої оцінки змісту заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення, слідча ОСОБА_10 дійшла обґрунтованого висновку про те, що з цієї заяви не вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як помилково вважає заявник обґрунтованим та законним.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 та правильність рішення слідчого судді в частині, що оскаржується.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує, що існує судове рішення, а саме ухвала Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2024 року (а.п. 22-23), відповідно до якого задоволено скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, та зобов`язано відповідальних осіб ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області внести відповідні відомості про вчинення злочинів до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_7 від 16 грудня 2024 року.

В попередній скарзі ОСОБА_7 до суду від 23 грудня 2024 року на бездіяльність працівників поліції по його заяві від 16 грудня 2024 року, ОСОБА_7 повідомлено про вчинення кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 185, ст. 190, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно скарга ОСОБА_7 , за аналогічною заявою, розглянута судом, та задоволена в повному обсязі без будь-яких обмежень.

Судове рішення від 26 грудня 2024 року, яким скаргу ОСОБА_7 задоволено є обов`язковим для виконання відповідальною посадовою особою щодо реєстрації заяв про вчинення злочинів, які вказані в заяві ОСОБА_7 від 16 грудня 2024 року.

Відповідно до п. 6 ст. 4 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення - відомості про декілька вчинених кримінальних правопорушень, зазначених в одній заяві, повідомленні або виявлених безпосередньо прокурором, слідчим, дізнавачем чи працівником іншого підрозділу, незалежно від часу їх учинення, наявності осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, вносяться до Реєстру за кожним правопорушенням окремо.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що ст. 382 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили.

Апелянтом не надано будь-яких даних, щодо виконання попереднього рішення суду, тобто витягу з ЄРДР, який ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області зобов`язаний був внести на підставі ухвали Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2024 року.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що законом не передбачено повторного внесення до ЄРДР відомостей за таким самим фактом.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309-310, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5