Справа № 953/1466/25
н/п 1-кс/953/1954/25
"13" березня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
До Київського районного суду м. Харкова 11.03.2025 о 12.39 год. надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, вилучене 05.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон Iphone 15 Pro ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 в якому знаходиться сім карта оператору мобільного зв`язку «ВФ Україна» абонентський № НОМЕР_3 ; майно, на яке накладено арешт, зберігати згідно з «Порядком зберігання та передачі речових доказів стороною обвинувачення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що в період часу з 01.01.2024 по теперішній час ОСОБА_5 перебуваючи на посаді сімейного лікаря в ТОВ «Лорідан плюс - центр лазерних технологій», яка знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Московський буд.137, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, неодноразово, не маючи відповідних на це підстав, всупереч вимогам передбачених відповідним Наказом М03№ 189 від 09.04.2008 Про затвердження Порядку організації експертизи тимчасової втрати працездатності та Наказом МОЗ № 407 від 09.03.2021 Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я, а саме в видачі та оформленні форми первинної облікової документації № 080-4/0 «Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі» та інструкцію щодо її заповнення здійснював незаконні видачі довідок форми первинної облікової документації № 080-4/0 без створення лікарської консультативної комісії у ТОВ та незаконно використовував печатку та штамп медичного центру, що в подальшому сприяло незаконному перетину особами Державного кордону України.
Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, а саме в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дії результати яких розсекречено в установленому Законом порядку, встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення спільно з ОСОБА_5 також причетна ОСОБА_6 , працівниця МСЕК ОСОБА_7 та ряд інших медичних працівників. А саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою отримання прибутку, підшукують осіб яким необхідно отримати інвалідність, з застосуванням зв`язків, в тому числі і корупційних, у різноманітних лікарських закладах, допомагають особам пройти лікування, зокрема і без фізичного перебування особи в лікарняному закладі, отримати консультативні висновки , а в подальшому, будучи у змові зі ОСОБА_7 , яка є працівницею МСЕК , з застосуванням корупційних зв`язків направляють осіб для проходження МСЕК , вже попередньо домовившись про результат ( отримання груп інвалідності різного ступеню), що дає можливість особам уникнути мобілізації та здійснювати виїзд за кордон.
25.02.2025 Київським районним судом м. Харкова надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання і вилучення з метою відшукання і вилучення грошових коштів отриманих
нею від протиправної діяльності, медичної документації осіб яким ОСОБА_4 за проханням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сприяла у проходженні МСЕК, отримання груп інвалідності та їх виїзду за кордон, мобільних телефонів, що використовувались як засоби зв`язку в ході вчинення злочинних дій, чорнових записів, записних книжок, цифрових (електронних) носіїв інформації, які можуть містити відомості про причетність до скоєння вказаного та інших злочинів, а також інші речі і документів, що мають значення для кримінального провадження, та можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні.
05.02.2025 на виконання вищезазначеної ухвали Київського районного суду м. Харкова, було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 під час якого виявлено та вилучено наступне: мобільний телефон Iphone 15 Pro ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 в якому знаходиться сім карта оператору мобільного зв`язку «ВФ Україна» абонентський № НОМЕР_3 .
Зважаючи на вищевикладене, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені в ході обшуку вищезазначені предмети та документи можуть містити інформацію яка матиме значення для досудового розслідування.
05.02.2025 вилучені під час обшуку, перераховані вище речі та документи, відповідно до постанови слідчого визнано речовими доказами у провадженні.
Оскільки зазначені речі та документи вилучені під час проведення обшуку у за місцем постійного проживання ОСОБА_4 є достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені речі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення документів, з метою забезпечення збереження речових доказів, що зберегли на собі сліди вчинених кримінальних правопорушень, для проведення відповідних експертних досліджень, відповідно до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України, необхідно здійснити арешт тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, яке було вилучено під час проведення.
05.03.2025 обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 я яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сторона обвинувачення зазначає, що потреби досудового розслідування в отриманні речей, предметів і документів, грошових коштів, які можуть бути використані під час досудового розслідування та судового розгляду для встановлення обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, забезпечення можливої конфіскації майна та забезпечення вироку неможливо задовольнити без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, 12.03.2025 до канцелярії суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що клопотання підтримує в повному обсязі, і у зв`язку із процесуальною завантаженістю просить провести розгляд зазначеного клопотання без його участі (а.с. 27).
В судове засідання власник майна не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, 12.03.2025 до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_8 , в якій адвокат просить проводити розгляд клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні без його участі (а.с. 28).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
05.03.2025 на підстав ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.02.2025 проведено обшук за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 06.56 год. до 08.40 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку від 05.03.2025, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 13-16).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, вилучене в ході проведення огляду місця події за вказаною в клопотанні адресою має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Прокурором зазначено в клопотанні та доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.
Прокурором в межах розгляду заявленого клопотання доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні прокурора, доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешти майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, підлягає задоволенню.
На виконання та у відповідності до положень ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132; ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотань.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 05.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Iphone 15 Pro ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 в якому знаходиться сім карта оператору мобільного зв`язку «ВФ Україна» абонентський № НОМЕР_3 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна згідно з «Порядком зберігання та передачі речових доказів стороною обвинувачення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1