Справа № 572/712/25
Провадження № 1-в/572/262/25
У Х В А Л А

20 лютого 2025 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , засудженого

22 серпня 2022 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з клопотанням про перегляд вироку щодо засудженого ОСОБА_4 на підставі Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 22 серпня 2022 року Рівненського міського суду Рівненської області, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, він вчинив

таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно з проникненням у сховище за епізодами, які мали місце в періоди часу з 18.01.2022 по 30.01.2022 на суму 3905,85 грн., з 31.01.2022 по 01.02.2022 на суму 7642,67 грн., 12.02.2022 на суму 3889,54 грн., з 12.02.2022 по 20.02.2022 на суму 1200 грн., в період часу з 17.02.2022 по 18.02.2022 на суму 2166,67 грн. (ч. 3 ст. 185 КК України);

таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно з проникненням у сховище в умовах воєнного стану за епізодом, який мав місце в період часу з 8.03.2022 по 9.03.2022 на суму 650 грн. (ч. 4 ст. 185 КК України);

Незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно з проникненням у сховище в умовах воєнного стану за епізодом, який мав місце 2.05.2022 на суму 6733 грн. (ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України).

Оскільки Законом № 3886-ІХ статтю 51 КУпАП викладено в редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, просив вирок переглянути, звільнивши засудженого від призначеного покарання, уточнити призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами другою та третьою статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 74 КК України визначено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з частиною шостою статті 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викрадення чужого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною п`ятою підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює п`ятдесяти відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року (1 січня 2022 року - 2481 грн.).

Частиною першою статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону № 3886-ІХ, засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання за діяння, кримінальна караність яких законом усунена.

ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного покарання за епізодами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, із визначенням покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та зарахуванням строку попереднього ув`язнення.

На підставі ст.ст. 3, 5, 74 КК України, Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст. ст. 336, 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

В зв`язку з усуненням караності діяння звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком від 22 серпня 2022 року Рівненського міського суду Рівненської області за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, виключивши із резолютивної частини посилання на призначення цього покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_4 за вказаним вироком за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України з призначенням покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавленняя волі на строк 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 72 КК України зарахувавши в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 2 травня 2022 року по 22 серпня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1