У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 січня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000420.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 січня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 21.02.2025 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Захисник зазначає, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та просить врахувати те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце мешкання, одружений, мешкає з дружиною та двома неповнолітніми дітьми, позитивно характеризується, хворіє на цукровий діабет, у зв`язку з чим, відносно нього можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Апелянт звертає увагу на те, що підозрюваний не має можливості внести визначений розмір застави у сумі 242 240 грн., оскільки не отримує заробітну плату за місцем роботи.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

В провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000420 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, наступне.

ОСОБА_8 , працюючи тривалий час на різних посадах в АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», обіймаючи посаду заступника начальника локомотивного депо «Миколаїв», регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», визначивши вчинення злочинів основним джерелом для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив створити злочинну групу, метою діяльності якої було заволодіння дизельним паливом, яке належить АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ».

Будучи достовірно обізнаним про те, що більшість машиністів та їх помічників, які працюють на дизельних локомотивах АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», системо вчиняють крадіжки дизельного палива, а також враховуючи малу зайнятість (безробітність) під час військового стану, та велику кількість бажаючих працювати в графіку руху поїздів, ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище, вирішив створити умови, за якими, до роботи на локомотивах допускалися б тільки довірені особи (з числа працівників локомотивного депо), яких потрібно було схилити до злочинної діяльності в складі організованої групи та висунути їм певні умови роботи. Відповідно до його задуму, кожна бригада, яка відпрацювала поїздку на локомотиві АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», мала віддати йому грошові кошти в розмірі 4 000 грн. за одну поїздку, або залишити в баку локомотива надлишок у розмірі 100 літрів, для подальшого заволодіння цим майном іншими учасниками організованої групи та продажу викраденого майна третім особам.

У той же час, ОСОБА_8 , враховуючи значний стаж своєї трудової діяльності в АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», знаючи про недосконалість опломбувань паливної системи тепловозів, переслідуючи мотиви протиправного збагачення за рахунок вчинення систематичного заволодіння паливно-мастильними матеріалами (дизельного пального), які належать локомотивному депо «Миколаїв» регіональної філії Одеська залізниця АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» та яке ввіряється локомотивній бригаді (машиністу та помічнику машиніста) під час виконання їх посадових обов`язків, вирішив незаконного заволодіти цим майном за рахунок залучення до злочинної діяльності своїх підлеглих.

З метою реалізації розробленого ним злочинного плану, направленого на створення злочинного угрупування для заволодіння дизельним паливом із локомотивів АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», з метою конспірації своєї злочинної діяльності, ОСОБА_8 , _залучив до її складу наступних осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , утворивши таким чином організовану групу, якою він керував та приймав участь у злочинах, вчинюваних цією групою.

Вказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, зорганізувалися в організовану групу, метою діяльності якої було вчинення злочинів, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_8 , як керівникові організованої групи, свідомо виконуючи всі його вказівки.

Для вчинення кримінальних правопорушень, учасниками організованої групи, заздалегідь було розроблено план з розподілом функцій, згідно з яким встановлено в якості об`єкту вчинення злочинів локомотиви АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ». Предметом злочинного посягання було визначено державне майно в особі АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», а саме дизельне пальне.

Зокрема, ОСОБА_8 умисно, з метою створення організованої групи, здійснюючи підбір та перевірку надійності її учасників, знаходячись в не встановленому місці запропонував своїм підлеглим: ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 взяти участь в організованій злочинній групі, з метою незаконного заволодіння майном АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», на що останні добровільно надали свою згоду.

За матеріалами клопотання, у продовж періоду часу з січня 2024 року по час припинення діяльності організованої групи правоохоронними органами, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду заступника начальника локомотивного депо з експлуатації, являючись організатором організованої групи, здійснював керування організованою групою при вчиненні злочинів, направлених на заволодіння дизельним паливом АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», шляхом зловживання службовим становищем, яке виділяється для роботи локомотивів.

Отже, за версією слідства, ОСОБА_8 створив та очолив організовану групу, діяльність якої була спрямована на незаконне заволодіння дизельним паливом, яке виділялось для забезпечення роботи локомотивів АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», до складу якої увійшли: механік локомотивного депо «Миколаїв» ОСОБА_5 , машиніст-інструктор локомотивних бригад ОСОБА_9 , помічник машиніста ОСОБА_10 , машиністи ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , які, у складі організованої групи, вчинили ряд особливо тяжких злочинів, а саме: у період часу з 25.04.2024 р. по 23.07.2024р., перебуваючи в невстановлених слідством місцях та на території локомотивного депо «Миколаїв», регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Привокзальна Площа, 1А, вчинили економію, списання та заволодіння 6 494 л. дизельного палива АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» на суму 348 738,30 грн., яке виділялося для роботи локомотивів АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», які перебували на території депо або в поїздках, після цього розпорядились ним за власним розсудом, чим завдали майнової шкоди державному підприємству на вказану суму.

25.04.2024 р. приблизно в обідній час доби, ОСОБА_11 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , виконуючи вказівку останнього, реалізуючи спільний з іншими учасниками організованої групи умисел на протиправне заволодіння дизельним пальним АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», що розташоване за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Привокзальна Площа, 1-а, кадастровий номер :04:001:0009, в силу займаної посади машиніста, будучи обізнаним з механізмом економії пального під час руху тепловозу, у вказану дату та час сформував штучні надлишки дизельного пального під час здійснення поїздок за визначеними маршрутами у паливних баках тепловоза, про що повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_14 . В подальшому, ОСОБА_10 цього ж дня приблизно о 16.50 год., діючи у складі організованої групи, відповідно розробленого плану та відведених функцій, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел прибув до локомотивного депо «Миколаїв» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», де перебували дизельні локомотиви АТ «Укрзалізниця». Перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, ОСОБА_10 проник до локомотиву та, використовуючи спеціальні приладдя, а саме: шланги та каністри, почав зливати дизельне пальне до каністр. У подальшому, зазначені ємності, він переніс до приміщення локомотивного депо, яке знаходилося на внутрішньому дворику. Далі, продовжуючи діяти згідно розробленого ОСОБА_8 плану злочинної діяльності, за вказівкою ОСОБА_8 , ОСОБА_10 зв`язався із ОСОБА_16 та домовився із ним про час, його прибуття до локомотивного депо «Миколаїв», з метою привезення пустих каністр та придбання злитого дизельного пального, яке ОСОБА_10 планував використати на власні потреби, як винагороду за виконану роботу у складі злочинної групи. 25.04.2024 р. близько 20.27 год.. на автомобілі марки VOLKSWAGEN GOLF реєстраційний номер НОМЕР_1 на територію локомотивного депо «Миколаїв» приїхав ОСОБА_5 . Останній з ОСОБА_10 завантажили до вказаного авто каністри із дизельним паливом, яке останній злив із локомотивів АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ». Потім, о 20.57 год. ОСОБА_5 на автомобілі марки VOLKSWAGEN GOLF реєстраційний номер НОМЕР_1 вивіз за межі локомотивного депо «Миколаїв» дизельне паливо та реалізував його.

Таким чином, учасники злочинного угрупування, привласнили дизельне паливо АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», в кількості 253 л, чим спричинили майнової шкоди державному підприємству в розмірі суму 13 912,47 грн.

27.04.2024 р. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , приблизно в обідній час доби, діючи у складі організованої групи з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , виконуючи вказівку останнього, реалізуючи спільний з іншими учасниками організованої групи умисел на протиправне заволодіння дизельним пальним АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», що розташоване за адресою Миколаївська облпсть, м. Миколаїв, вул Привокзальна Площа, 1-а, кадастровий номер :04:001:0009, в силу займаних посад машиністів, будучи обізнаними з механізмом економії пального під час руху тепловозу, у вказану дату та час сформували штучні надлишки дизельного пального під час здійснення поїздок за визначеними маршрутами у паливних баках тепловозів, про що повідомили ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_10 , цього ж дня, приблизно о 16.19 год., діючи у складі організованої групи, відповідно до розробленого плану та відведених функцій, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, прибув до локомотивного депо «Миколаїв» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», де перебували дизельні локомотиви АТ «Укрзалізниця». Перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, ОСОБА_10 проник до локомотивів № 60 та № 17 та, використовуючи спеціальні приладдя, а саме: шланги та каністри, почав зливати дизельне пальне до каністр. У подальшому, зазначені ємності він переніс до приміщення локомотивного депо, яке знаходилось на внутрішньому дворику. Далі, продовжуючи діяти згідно розробленого ОСОБА_8 плану злочинної діяльності, ОСОБА_10 зв`язався з ОСОБА_5 та домовився з ним про час його прибуття до локомотивного депо «Миколаїв», з метою привезення злитого дизельного пального за межі локомотивного депо «Миколаїв» для його подальшої реалізації, яке ОСОБА_10 планував використати на власні потреб як винагороду за виконану роботу. Цього ж дня, о 18.51 год. ОСОБА_5 , на автомобілі марки RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , приїхав на територію локомотивного депо «Миколаїв» та з ОСОБА_10 завантажили до вищевказаного автомобіля викрадене дизельне паливо, яке ОСОБА_5 вивіз за територію локомотивного депо «Миколаїв» для його подальшої реалізації. Крім того, частину наповнених каністр, ОСОБА_10 склав до власного автомобіля марки OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Таким чином, учасники злочинного угрупування, повторно заволоділи дизельним паливом АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», в загальній кількості 712 л, чим спричинили майнової шкоди державному підприємству в розмірі 39 152,88 грн.

01.05.2024 р. ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , у після обіденний час, діючи у складі організованої групи з ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , виконуючи вказівку останнього, реалізуючи спільний з іншими учасниками організованої групи умисел на протиправне заволодіння дизельним пальним АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», розташованого за адресою м. Миколаїв Миколаївської області, вул. Привокзальна Площа, 1-а, кадастровий номер :04:001:0009 в силу займаних посад машиністів, будучи обізнаними з механізмом економії пального під час руху тепловозу, у вказану дату та час сформували штучні надлишки дизельного пального під час здійснення поїздок за визначеними маршрутами у паливних баках тепловозів, про що повідомили ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_10 цього ж дня приблизно о 16.04 год., діючи у складі організованої групи, відповідно розробленого плану та відведених функцій, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел прибув на автомобілі марки OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_3 до локомотивного депо «Миколаїв» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», яке розташоване на земельній ділянці, що має кадастровий номер: :04:001:0009, де перебували дизельні локомотиви АТ «Укрзалізниця». Перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, ОСОБА_10 проник до локомотиву та використовуючи спеціальні приладдя, а саме: шланги та каністри, почав зливати дизельне пальне до каністр. Зазначені ємності, він переніс до приміщення локомотивного депо, яке знаходилося на внутрішньому дворику. Цього ж дня, о 18.51 год. до локомотивного депо «Миколаїв» на автомобілі марки RENFULT MASTER, реєстраційний НОМЕР_2 під`їхав ОСОБА_5 та ОСОБА_10 поставив до вказаного транспортного засобу металеву бочку, яку наповнив дизельним паливом, яке знаходилась в каністрах. Після чого, ОСОБА_5 вивіз за межі локомотивного депо «Миколаїв» дизельне паливо та реалізував його. Цього ж дня, у вечірній час ОСОБА_10 продовжив зливати з локомотивів дизельне паливо та переносити його до одного із приміщень локомотивного депо «Миколаїв» та о 20.35 год. на автомобілі марки OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вивіз за межі локомотивного депо «Миколаїв» дизельне паливо, яке було привласнене у ході злочинної діяльності та яке він реалізував.

Отже, учасники злочинного угрупування, повторно заволоділи дизельним паливом АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», в загальній кількості 321 л., чим завдали майнової шкоди державному підприємству на суму 17 651,79 грн.

10.05.2024 р. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , у після обіденний час, діючи у складі організованої групи з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , виконуючи вказівку останнього, реалізуючи спільний з іншими учасниками організованої групи умисел на протиправне заволодіння дизельним пальним АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», що розташоване за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Привокзальна Площа, 1-а, кадастровий номер :04:001:0009, в силу займаних посад машиністів, будучи обізнаним з механізмом економії пального під час руху тепловозу, у вказану дату та час сформував штучні надлишки дизельного пального під час здійснення поїздок за визначеними маршрутами у паливних баках тепловоза, про що повідомив ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . В подальшому, ОСОБА_10 цього ж дня приблизно о 15.03 год., діючи у складі організованої групи, відповідно розробленого плану та відведених функцій, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел прибув на автомобілі марки OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_3 до локомотивного депо «Миколаїв» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», яке розташоване на земельній ділянці, що має кадастровий номер: :04:001:0009, де перебували дизельні локомотиви АТ «Укрзалізниця». Перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, ОСОБА_10 проник до локомотиву та, використовуючи спеціальні приладдя, а саме: шланги та каністри, почав зливати дизельне пальне до каністр. У подальшому, зазначені ємності, ОСОБА_10 переніс до приміщення локомотивного депо, яке знаходилося на внутрішньому дворику та до автомобіля марки RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Далі, продовжуючи діяти згідно розробленого ОСОБА_8 плану злочинної діяльності, до локомотивного депо «Миколаїв» на автомобілі марки VOLKSWAGEN GOLF реєстраційний номер НОМЕР_1 під`їхав ОСОБА_5 . В цей час, ОСОБА_10 завантажив до вказаного транспортного засобу 15 каністр із дизельним паливом, яке він зливав із локомотивів, після чого ОСОБА_5 покинув території депо та реалізував викрадене паливо. Цього ж дня, у вечірній час, ОСОБА_10 продовжив зливати із локомотивів дизельне паливо та переносити його до приміщення локомотивного депо, яке знаходилося на внутрішньому дворику. В подальшому о 23.42 год. на автомобілі марки OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_10 вивіз за межі локомотивного депо «Миколаїв» дизельне паливо АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», яке знаходилось у 6 каністрах та реалізував його ОСОБА_16 . Розрахувавшись за дизельне паливо, останній забрав його та на автомобілі марки HYUNDAIH-1, реєстраційний номер НОМЕР_4 повіз у невідомому напрямку.

Отже, учасники злочинного угрупування, повторно заволоділи дизельним паливом АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», в загальній кількості 260 л, чим завдали майнової шкоди державному підприємству в розмірі 14 297,40 грн.

11.06.2024 р. ОСОБА_11 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, діючи у складі організованої групи з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , виконуючи вказівку останнього, реалізуючи спільний з іншими учасниками організованої групи умисел на протиправне заволодіння дизельним пальним АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», що розташоване за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Привокзальна Площа, 1-а, кадастровий номер :04:001:0009, в силу займаної посади машиніста, будучи обізнаним з механізмом економії пального під час руху тепловозу, у вказану дату та час сформував штучні надлишки дизельного пального під час здійснення поїздок за визначеними маршрутами у паливних баках тепловоза, про що повідомив ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_10 цього ж дня, у період часу з 07.42 год. до 08.27 год., діючи у складі організованої групи, відповідно розробленого плану та відведених функцій, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел прибув до локомотивного депо «Миколаїв» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», де перебували дизельні локомотиви АТ «Укрзалізниця». Перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, ОСОБА_10 проник до локомотиву та, використовуючи спеціальні приладдя, а саме: шланги та каністри, почав зливати дизельне пальне до каністр. У подальшому, зазначені ємності, він переніс до приміщення локомотивного депо, яке знаходилося на внутрішньому дворику. Також, з метою конспірації своїх дій та створення видимості необізнаності у вчиненні заволодіння дизельним паливом на території локомотивного депо «Миколаїв», ОСОБА_8 , під час зливання ОСОБА_10 дизельного палива із локомотиву, об 08.10 год. пройшов повз нього, сів за кермо автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_5 та залишив територію локомотивного депо «Миколаїв» на вказаному автомобілі. В подальшому ОСОБА_10 завантажив каністри з паливом до автомобіля марки RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який покинув територію депо.

Отже, учасники злочинного угрупування, повторно заволоділи дизельним паливом АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», в загальній кількості 734 л, чим завдали майнової шкоди державному підприємству в розмірі 26 300,56 грн.

21.07.2024 р. на території локомотивного депо «Миколаїв», що розташоване за адресою м. Миколаїв Миколаївської області, вул. Привокзальна Площа, 1-а, кадастровий номер :04:001:0009 перебував дизельний локомотив АТ «Укрзалізниця» на якому поїздку здійснював ОСОБА_15 , який зекономив дизельне паливо та залишив його в локомотиві. Цього ж дня, приблизно о 17.20 год., відповідно до розподілених функцій, продовжуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_10 прибув до локомотивного депо «Миколаїв» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», де перебували дизельні локомотиви АТ «Укрзалізниця». Він переодягнувся, та попрямував до залізничних колій, де підійшовши до локомотиву, почав переміряти залишки дизельного палива, яке знаходилось у ньому. Переконавшись, що на території локомотивного депо «Миколаїв» відсутні сторонні особи, ОСОБА_10 взяв заздалегідь підготовлені знаряддя злочину, а саме: гайкові ключі, шланг, перехідники, поліетиленові пакети та каністри, і проник до локомотиву АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», де почав зливати і нього дизельне паливо, яким наповнював каністри, принесені із собою. У подальшому, він переносив їх і складав до одного із приміщень локомотивного депо, яке мало круглу форму. Закінчивши зливати дизельне паливо АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» з локомотиву, ОСОБА_10 завантажив його до авто марки ГАЗ 32213, реєстраційний номер НОМЕР_6 , яке покинуло територію депо.

Отже, учасники злочинного угрупування, повторно заволоділи дизельним паливом АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», в загальній кількості 596 л, чим завдали майнової шкоди державному підприємству на суму 31 731,04 грн.

21.11.2024 р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.11.2024 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, організованою групою.

23.11.2024 р. слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19.01.2025 р. включно, з визначенням застави у розмірі 991 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 000 748 грн., яка ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12.12.2024 р. скасована, відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19.01.2025 р. включно, з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Своє клопотання слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , тяжкістю кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливістю застосування більш м`яких запобіжних заходів та неможливістю завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання останнього під вартою, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих дій.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, характер та обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та не відпали, необхідність проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення захисника, на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали надані судом, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе що обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до правової позиції, сформованої ЄСПЛ, для продовження строку тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Суд вказав, що сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставинах, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передбачати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при продовженні запобіжного заходу.

Продовження строку дії запобіжного заходу стає можливим за наявності ризиків. Ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування та розгляду судом кримінального провадження (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, тощо).

Рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування ОСОБА_5 від слідства та суду, виходячи з обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, та можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з позбавленням права обіймати посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна.

Наразі, органом досудового розслідування проводиться ряд слідчих дій направлених на встановлення та документування незаконної діяльності у якій підозрюється ОСОБА_5 , тому останній, будучи обізнаним про всі обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також тих обставин, які не встановлені, може вчинити дії направлені на знищення, сховання або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З огляду на встановлені органом досудового розслідування обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який вчинений за допомогою інших осіб, а також зважаючи на те, що останньому відомі можливі свідки подій та інші особи підозрюваних, ризик незаконного впливу на свідків або інших підозрюваних також має місце.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, на переконання апеляційного суду, також має місце, з огляду на тривалий час здійснення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 дій та кількість епізодів злочинної діяльності.

Отже, з урахуванням тяжкості і обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків, і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження, виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя ретельно дослідив й доводи клопотання слідчого відносно обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, зокрема отримання висновків експертів, отримання розсекречених ухвал про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, виконання вимог ст. 290 КПК України.

Перевіривши мотиви прийнятого судового рішення, апеляційний суд установив, що при вирішенні питання про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою, слідчий суддя належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу, конкретні обставини кримінального провадження та особу підозрюваного, вимоги закону та існуючу практику Європейського Суду з прав людини.

Продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України від 16.05.2013 р., яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що у даній конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність у підозрюваного постійного місця мешкання та міцних соціальних зв`язків, в даному випадку, не є підставами для зміни застосованого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновків слідчого судді про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, правових підстав для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 не має, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 січня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3