Справа №155/989/21
Провадження №1-кп/155/18/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.03.2025 місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора в кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 20.03.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сокаль, Львівської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 громадянина України, директора спортивного дитячого клубу «Котигорошко», одруженого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 19 березня 2019 року, близько 19 години 20 хвилин, всупереч вимогам Правил дорожнього руху України, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ GL 450», номерні знаки НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням «Львів-Радехів-Луцьк » в напрямку міста Горохів, із сторони міста Луцьк, на перехресті у селі Софіївка, Горохівського (Луцького) району Волинської області, в районі 99 км + 530 м. автодороги сполученням «Львів Радехів- Луцьк» проявивши безпечність та неуважність під час руху при виявленні пішохода ОСОБА_11 , який перетинав проїжджу частину зліва на право відносно руху автомобіля та маючи об`єктивну можливість його виявити, не вжив заходів, для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого передньою частиною свого автомобіля допустив наїзд на ОСОБА_11 , внаслідок чого останній помер на місці пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичного експерта № 24 від 10 травня 2019 року отримав наступні тілесні ушкодження: синець внутрішньої поверхні лівого колінного суглоба; чисельні садна обличчя, тулуба та кінцівок; обширні рани волосяної частини голови та черевної стінки, рана правого плеча, множинні рани тазової ділянки справа; переломи правої плечової кістки, правої гомілки з утворенням кісткових фрагментів у вигляді трикутника та трапеції (бампер - перелом); пошкодження внутрішніх органів у вигляді крововиливів легень, розривів печінки, селезінки, нирки та наднирника, обширний крововилив в правий заочеревинний простір; перелом хребта на рівні 3-2 грудних хребців, множинні переломи ребер, грудини, тазу, множинні переломи кісток черепу з травматичним видаленням півкуль говоловного мозку.

По ступені тяжкості, стосовно живої особи, виявленні на тілі ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляд черепно-мозкової травми та пошкодження внутрішніх органів, а також переломи хребта, грудини. ребер, кісток кінцівок та тазу, зважаючи на їх кількість, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Смерть ОСОБА_11 наступила внаслідок поєднаної тупої травми голови, грудної клітки, живота, тазу та кінцівок.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньотранспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_3 , Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10жовтня 2001 року, (зі змінами та доповненнями) а саме:

-згідно п. 2.3 Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

- згідно п.12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що він 19 березня 2019 року, близько 19 години 20 хвилин, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ GL 450», номерні знаки НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням «Львів-Радехів-Луцьк» в напрямку міста Горохів, із сторони міста Луцьк, на перехресті у селі Софіївка, Горохівського (Луцького) району Волиської області, в районі 99 км + 530 м. автодороги сполученням «Львів Радехів- Луцьк» здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який перетинав проїжджу частину зліва на право відносно руху автомобіля, внаслідок чого останній помер на місці пригоди. Висловив жаль з приводу вчиненого, вибачився перед потерпілими. Відшкодував усю завдану шкоду. Просив не позбавляти волі та права керувати транспортними засобами, оскільки здійснює догляд за батьком пенсіонером та братом, які мають проблеми зі здоров`ям та яких необхідно періодично доставляти в заклади охорони здоров`я для надання останнім медичної допомоги.
Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 повідомили, що не були свідками даного кримінального правопорушення, дізнались про загибель ОСОБА_11 уже після дорожньо-транспортної пригоди. Пояснили, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, просили суд його суворо не карати та призначити покарання із застосуванням іспитового строку.

Свідок ОСОБА_12 , в судовому засіданні показав, що наприкінці літа (точної дати на пам`ятає) в темну пору доби орієнтовно о 23 годині був залучений працівниками поліції в якості понятого до проведення слідчих дій на автодорозі в с. Софіївка Горохівського району в напрямку до м. Горохів, а саме до слідчого експерименту по факту ДТП що там відбувся. Під час проведення слідчих дій спостерігав, як слідчий робив заміри та здійснював документування події. Беручи участь у слідчому експерименті, перебував по середині на задньому сидінні у салоні автомобіля марки Мерседес, чорного кольору, під час руху якого було визначено відстань із якої було візуально видно пішохода, який переходив дорогу. Коли автомобіль зупинився на позначці №3, стало видно силует людини, відстань до пішохода становила орієнтовно до 40 метрів. Точних замірів, які були визначені занесені до протоколу не пам`ятає. Пішохід був одягнений у темний одяг. Інших автомобілів на даному відрізку не було. Дорожнє покриття було сухе. По закінченню слідчих дій слідчий зачитав протокол після чого ОСОБА_12 підписав протокол.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що взимку 2021 року (точної дати не пам`ятає), в темну пору доби брав участь у слідчому експерименті на автодорозі Луцьк Горохів на місці якого відбулось ДТП. По прибуттю на місце проведення слідчої дії, на якій окрім працівників поліції були також присутні ще один понятий та свідок, слідчим було проведено заміри відстані від пішохода та нанесено відповідні мітки на дорожнє покриття. В подальшому, перебував на задньому сидінні у салоні автомобіля марки Мерседес, чорного кольору, почергово під`їжджали до кожної позначки, а слідчий запитував чи видно з цього місця пішохода. Такий візуальний контакт було встановлено на позначці під номером 3. Із даного місця було видно як пішохід переходить дорогу з ліва на право. Пішохід був одягнений у темний одяг. Відстані не пам`ятає. Усі проведені заміри були занесені до протоколу. Інших автомобілів на відтинку дороги не було. Дорожнє покриття було сухе. По закінченні слідчої дії ознайомився із протоколом до якого зауважень не мав та підписав його.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що наприкінці літа 2020 року працівники поліції запросили його взяти участь у слідчих діях в якості понятого на що погодився. Пояснив, що йому було роз`яснено які саме та у зв`язку із чим буде проведено слідчу дію. Після чого проїхали на місце події де слідчий виміряв та наніс на дорогу позначки, що фіксував у схемі. Усі такі дії слідчого ним перевірялися та підтверджувалися. Сидячи у автомобілі марки Мерседес, чорного кольору йому необхідно було вказати коли він побачить людину яка переходить дорогу. На позначці №3 побачив людину що переходила дорогу зліва на право що було зафіксовано. Пішохід був одягнений у темний одяг. Відстані або інших замірів не пам`ятає. Інших автомобілів під час проведення експерименту на відтинку дороги не було. Слідчий експеримент проводився в темну пору доби. Дорожнє покриття було сухе. Протокол було складено у робочому кабінеті слідчого, який оголосив зміст протоколу та надав для ознайомлення та підпису понятому. Свідок ідентифікував свої підписи у протоколі слідчого експерименту.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що у другій половині серпня (рік точно не пам`ятає) був залучений працівниками поліції до участі у слідчому експерименті в якості понятого. На відтинку дороги, рух на якій був перекритий патрульною поліцією, слідчим та ним особисто було здійснено заміри та нанесені відповідні відмітки на дорожнє покриття. Ці заміри фіксувалися слідчим у схемі. Після цього слідчий сказав, що йому та іншому понятому потрібно із пасажирського сидіння автомобіля дивитися на дорогу і повідомити коли вони побачать пішохода. Побачивши пішохода повідомив слідчого, вийшов з автомобіля та побачили що автомобіль зупинився на відмітці нанесеній раніше під №3. Відстань не пам`ятає. Пішохід був одягнений у темний одяг. Асфальт був сухий. Інших автомобілів не було. Після цього слідчим було складено протокол, вголос прочитав та надав на підпис. Заміри внесені до протоколу відповідали дійсності. Свідок ідентифікував свої підписи у протоколі слідчого експерименту.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що на весні 2020 року був залучений працівниками поліції до участі у слідчому експерименті в якості понятого. Слідчим було повідомлено суть слідчої дії яка проводиться. У його присутності слідчий здійснював вимірювання відстані, наносив відповідні позначки на дорозі та фіксував у схемі. Йому було повідомлено, що потрібно із салону автомобіля дивитися на дорогу і повідомити коли побачить пішохода. Будучи на передньому пасажирському сидінні і побачивши пішохода повідомив слідчого. Автомобіль зупинився на відмітці під №3. Відстань не пам`ятає. Пішохід був одягнений у темний одяг. Асфальт був сухий. Інших автомобілів не було. Зауважень до слідчого експерименту не було. Після цього у кабінеті відділення поліції слідчим було складено протокол, вголос прочитаний та наданий на підпис.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні по факту дорожньо-транспортної пригоди показав, що в темну пору доби керував власним автомобілем, рухався з м. Луцьк в м. Львів в потоці автомобілів. В с. Софіївка, перед ним рухався автомобіль марки Мерседес, який під час роз`їзду із вантажівкою, яка рухалась у зустрічному напрямку, в один момент різко прийняв ліворуч та зупинився. Через 30-40 метрів на зупинці зупинив свій автомобіль, оскільки подував що водію автомобіля Мерседес знадобиться допомога. Згодом зрозумів, що відбулося ДТП та збили людину. Водій автомобіля Мерседес викликав швидку допомогу, яка по приїзду констатувала смерть потерпілого.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що повертався додому разом із ОСОБА_17 із м. Луцьк у м. Львів. Рухались у потоці автомобілів, в темну пору доби. Попереду їхав автомобіль Мерседес, який під час роз`їзду із вантажівкою, яка рухалась у зустрічному напрямку, в один момент зробив різкий маневр ліворуч та зупинився. Зупинилися аби надати допомогу та зрозуміли що відбулося ДТП під час якого водій Мерседеса здійснив наїзд на пішохода. ОСОБА_3 викликав швидку, яка констатувала смерть потерпілого. Момент наїзду на пішохода не бачив. Ділянка дороги мала підйом, перехрестя, пішохідний перехід та зупинку.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що перебуває у дружніх відносних із ОСОБА_3 . Разом із ним їхали з Луцька в сторону Львова в потоці транспортних засобів з орієнтовною швидкістю до 60 км/год. В населеному пункті Софіївка, рух автомобілів був насичений в обидві сторони. Після зустрічного роз`їзду із вантажівкою раптово на дорозі з`явилася людина. ОСОБА_3 реагуючи зробив маневр ліворуч та почув удар по правому дзеркалу заднього виду. Водій запинив автомобіль, аби дізнатися що відбулося. Пройшовши трішки назад побачили людину та зрозуміли, що відбулося ДТП. ОСОБА_3 викликав швидку.

Експерт ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що проводив інженерно-транспортну експертизу на запит захисника, та використовував вихідні дані надані адвокатом. Доступу до матеріалів кримінального провадження не мав.

Експерт ОСОБА_21 , в судовому засіданні вказав, що підтримує висновки проведених ним інженерно-транспортних експертиз. Зазначив, що вихідних даних надано було достатньо для надання висновків. Вказав, що завантаженість транспортного засобу та час реакції водія, які обрані для проведення розрахунків на результати експертизи не вплинули.

Експерт ОСОБА_22 , в судовому засіданні вказав, що брав участь у проведені комісійної інженерно-транспортної експертизи разом із ОСОБА_21 висновок якої підтримує. Вказав, що вихідних даних для надання висновку було надано достатньо. Також пояснив, що зміна часу реакції водія жодним чином не вплинула на результати експертизи.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами, а саме:

- витягом з ЄРДР за №00000387 від 20.03.2019 року, згідно якого внесено відомості про вчинення ОСОБА_3 наїзду на пішохода ОСОБА_11 , внаслідок чого останній помер (а.с.109 том 1);

- рапортом чергового Горохівського ВП ГУНП у Волинській області на ім`я начальника Горохіського ВП ГУНП у Волинській області про те, що 19.03.2019 ним отримано заяву та зареєстровано ЄО за №1013 від 19.03.2019 року як ДТП з травмованими (а.с.110 том 1);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.03.2019 року проведеного в темну пору доби, без опадів на 99 км + 530 м автодороги «Львів-Радехів-Луцьк» в с. Софіївка Горохівського району, схемою та фототаблицею до нього, якими зафіксовано розміщення транспортного засобу, його ушкодження, розміщення потерпілого та його речей (а.с.113-120 том 1);

- ухвалою слідчого судді від 25.03.2019 року про призначення судово-медичної експертизи (а.с.127 том 1);

- висновком експерта №24 від 10 травня 2019 року згідно якого на основі результатів судово-медичної експертизи експерт дійшов висновку що смерть ОСОБА_11 наступила внаслідок тупої травми голови, грудної клітки, живота, тазу та кінцівок (а.с.12-131 том 1);

- ухвалою слідчого судді від 03.04.2019 року про призначення інженерно-транспортної експертизи та дослідження технічного стану автомобіля (а.с.132 том 1);

- висновком експерта та ілюстративною таблицею до нього №131 від 16 квітня 2019 року згідно якого на основі результатів інженерно-транспортної експертизи експерт дійшов висновку що на момент експертного огляду з технічної точки зору, робоча гальмова система, система рульового керування та ходова частина автомобіля Мерседес реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 знаходиться у працездатному стані (а.с.134-139 том 1);

- ухвалою слідчого судді від 12.07.2019 року про призначення інженерно-транспортної експертизи дослідження механізму та обставин ДТП (а.с.140 том 1);

- висновком експерта та ілюстративною таблицею до нього №310 від 31 липня 2019 року згідно якого наїзд автомобілем марки Мерседес реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_11 відбувся на правій смузі руху автодороги Львів-Радехів-Луцьк в напрямку м. Горохів (а.с.142-145 том 1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.05.2019 року та схемою до нього, за участю потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_23 понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , за результатами якого перевірено показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_23 (а.с.146-148 том 1);

- ухвалою слідчого судді від 08.07.2019 року про призначення інженерно-транспортної експертизи дослідження механізму та обставин ДТП (а.с.149 том 1);

- висновком експерта та ілюстративною таблицею до нього №312 від 06 вересня 2019 року відповідно до якого ОСОБА_3 у заданій дорожній ситуації повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування в момент об`єктивного виявлення руху пішохода в напрямку смуги руху автомобіля з відстані 32,8, 41,7м та не мав такої можливості з заданого моменту виникнення небезпеки для руху (а.с.151-156 том 1).

- ухвалою слідчого судді від 15.10.2019 року про призначення інженерно-транспортної експертизи дослідження механізму та обставин ДТП (а.с.157 том 1);

- висновком експерта №8758 від 13 листопада 2019 року відповідно до якого у ситуації що розглядається ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.4, 12.2 та 12.3 ПДР України. При наданих вихідних даних, водій при дотриманні вимог ПДР України мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 (а.с.159-162 том 1);

- постановою слідчого СУ ГУНП у Волинській області про призначення інженерно-транспортної експертизи дослідження механізму та обставин ДТП від 13 грудня 2019 року (а.с.163, 164 том 1);

- висновком експерта №8849 від 17 січня 2020 року відповідно до якого у ситуації що розглядається ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.4, 12.2 та 12.3 ПДР України. При наданих вихідних даних, водій при дотриманні вимог ПДР України не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 (а.с.166-169 том 1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.03.2020 року та схемою до нього, за участю понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_3 в ході якого відтворено обстановку яка відповідала на момент події та зафіксовано відстань видимості пішохода на проїзній частині, встановлено загальну видимість та вплив запаркованого автомобіля на видимість пішохода (а.с.170-173 том 1);

- постановою слідчого СУ ГУНП у Волинській області про призначення інженерно-транспортної експертизи дослідження механізму та обставин ДТП від 25 березня 2020 року (а.с.174-176 том 1);

- висновком експерта №187 від 25 червня 2020 року відповідно до якого у заданій дорожній ситуації з технічної точки зору ОСОБА_3 мав діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР України. Водій мав технічну можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 з моменту виникнення небезпеки для руху при дотриманні вимог ПДР України, дії водія, які не відповідали вимогам п.12.3. ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (а.с.178-181 том 1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.08.2020 року та схемою до нього, за участю понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_12 в ході якого відтворено обстановку яка відповідала на момент події та перевірено загальну видимість проїзної частини дороги та конкретної видимості пішохода у місці вчинення ДТП з урахуванням раніше проведених слідчих експериментів (а.с.182-187 том 1);

- постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області про/ призначення інженерно-транспортної експертизи дослідження механізму та обставин ДТП від 28 серпня 2020 року (а.с.190-192 том 1);

- висновком експерта №8521 від 22 жовтня 2020 року відповідно до якого у заданій дорожній ситуації з технічної точки зору ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.4, 12.2 та 12.3 ПДР України. Пішохід ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності до вимог п.4.7 та п.4.14(а, б) ПДР України. Водій мав технічну можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 . Дії водія, які не відповідали вимога ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (а.с.194-197 том 1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.01.2021 року та схемою до нього, за участю свідка ОСОБА_23 , понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_26 в ході якого на підставі показів свідка ОСОБА_27 відтворено обстановку яка відповідала на момент події та перевірено загальну видимість проїзної частини дороги та конкретної видимості пішохода у місці вчинення ДТП з урахуванням проведеного слідчого експерименту від 25 червня 2019 року (а.с.198-203 том 1);

- протоколом огляду від 23.02.2021 року та схемою до нього, яким зафіксовано проведений огляд проїзної частини автодороги сполученням Львів-Радехів-Луцьк у с. Софіївка Луцького (Горохівського) району (а.с.204, 205 том 1);

- постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області про призначення інженерно-транспортної експертизи дослідження механізму та обставин ДТП від 25 січня 2021 року (а.с.206-211 том 1);

- висновком експерта №СЕ/19/103-21/648-ІТ/8240 від 26 лютого 2021 року відповідно до якого у заданій дорожній ситуації з технічної точки зору ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР України. Водій мав технічну можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. Дії водія, які не відповідали вимога п.12.3. ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (а.с.214-220 том 1);

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії необережного тяжкого злочину, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те, що останній хоча і вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, однак вказане кримінальне правопорушення є необережним, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки, має постійне місце проживання, характеризуються виключно позитивно, як особа, на яку скарг не надходило, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є собою пенсійного віку, опікується розвитком спорту, оскільки є директором спортивного дитячого клубу «Котигорошко», відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність таких, що його пом`якшують, думку потерпілих, які просили суворо обвинуваченого ОСОБА_3 не карати та призначити покарання із застосуванням іспитового строку, зазначили про відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, а також приймаючи до уваги принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання за ч.2 ст.286 КК України, в межах санкції частини статті, у виді позбавлення волі на певний строк без позбавлення права керувати транспортними засобами, із звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Визнаючи тривалість іспитового строку та вид обов`язків, визначених ст.76 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і наявність обставин, що пом`якшують покарання, та визначає їх у обсязі необхідному і достатньому для виправлення обвинуваченого, а саме тривалістю 2 (два) роки.

Не призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 додаткове покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14.09.2023 за результатами розгляду справи №524/12818/21 (провадження №51-1782км23) вказано, що санкція ч.2 ст.286 КК України надає суду можливість як призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Указане положення закону має альтернативний характер застосування і це питання, як визначив законодавець, суд вирішує на власний розсуд («судова дискреція») залежно від конкретних обставин кримінального провадження, характеру допущених особою порушень вимог Правил дорожнього руху, їх наслідків, тощо.

Отже, суд враховує характер та обсяг допущених порушень Правил дорожнього руху, негативне ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, не притягувався, вчинений злочин відноситься до категорії необережних, беззаперечно визнав свою вину, щиро розкаявся, висловлює жаль з приводу вчиненого, в повному обсязі відшкодував завдані збитки, не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога, а також бере до уваги, що право керувати транспортними засобами йому необхідне для забезпечення потреб батька-пенсіонера та брата, які хворіють, і позбавлення обвинуваченого цього права негативно вплине на інтереси інших осіб, тому вважає за можливе не застосовувати у даному випадку додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На переконання суду, таке покарання із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням та без призначення додаткового покарання, враховуючи фактичні обставини справи, є справедливим, оскільки співвідноситься між поставленою метою та засобами її досягнення.

На думку суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої злочином залишити без розгляду, у зв`язку із повним його відшкодуванням.

Питання про речові докази та судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої злочином залишити без розгляду.
Речові докази:
- одяг в який був вдягнений ОСОБА_11 під час дорожньо-транспортної пригоди, який приєднаний до справи як речовий доказ - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з залученням експертів, а саме:
-за проведення судової інженерно-транспортної експертизи, за спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу (висновок експерта №131 від 16.04.2019) становлять 2288 гривень 00 копійок;

-за проведення судової інженерно-транспортної експертизи, за спеціальністю транспортно-трасологічне дослідження (висновок експерта №310 від 31.07.2019) становлять 1099 гривень 07 копійок;

-за проведення судової інженерно-транспортної експертизи, за спеціальністю дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта №312 від 06.09.2019) становлять 3768 гривень 24 копійки;

-за проведення судової інженерно-транспортної експертизи, за спеціальністю дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта №8758 від 13.11.2019) становлять 3140 гривень 00 копійок;

-за проведення судової інженерно-транспортної експертизи, за спеціальністю дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта № 8849 від 17.01.2020) становлять 3140 гривень 00 копійок;

-за проведення судової інженерно-транспортної експертизи, за спеціальністю дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта №187 від 25.06.2020) становлять 1307 гривень 60 копійок;

-за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта №8521 від 22.10.2020) становлять 3268 гривень 80 копійок;

-за проведення комісійної судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта №СЕ/19/103-21/648-ІТ/8240 від 26.02.2021) становлять 3922 гривень 80 копійок та 2745 гривень 76 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду учасниками судового провадження протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Горохівський районний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області ОСОБА_1