ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1631/25 Провадження 1-кс/636/305/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 місто Чугуїв

Слідчий суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Чугуєві клопотання прокурора Чугуївського окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000058 від 05 лютого 2025 року, про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чугуївського окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, наступного майна: зіп пакету з речовиною невідомого походження, який було вилучено та упаковано до сейф пакету: ICR0010041, з відповідними надписами та підписами всіх учасників слідчої дії;

В обґрунтування клопотання зазначено, що 24.02.2025 року о 13.26 годині до ЧЧ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що за адресою: Харківська область, Чугуївський район, блок пост "Джерело", на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, працівники поліції зупинили громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час перевірки документів повідомив про те, що має при собі наркотичну речовину.

Відомості про кримінальне правопорушення кримінальний проступок, відповідно до вимог ч.1,4 ст.214 КПК України сектором дізнання Чугуївського РУП внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 24.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Працівниками Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, 24.02.2025 року з 12 години 15 хвилин по 12 години 24 хвилин, було проведено огляд місця події за адресою: Харківська область, Чугуївський район, блок пост "Джерело", на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, на (відкритій ділянці місцевості), де знаходився ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно надав для огляду зіп пакет з речовиною невідомого походження, який було вилучено та упаковано до сейф пакету: ICR0010041, з відповідними надписами та підписами всіх учасників слідчої дії.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок кримінального правопорушення.

Тимчасове вилучення майна може бути здійсненне під час обшуку та огляду, що передбачено ч.2 ст.168 КПК України.

Частиною першою ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

З метою отримання інформації, що цікавить досудове розслідування, зібрання доказів, для встановлення винних осіб до вчинення злочину за вказаних обставин, подальшого встановлення інших осіб, що причетні до злочину, а також уточнення відомостей стосовно часу, місця та дати скоєння вищевказаного злочину виникла необхідність у здійсненні детального дослідження вилученого майна. зіп пакету з речовиною невідомого походження, який було вилучено та упаковано до сейф пакету: ICR0010041, з відповідними надписами та підписами всіх учасників слідчої дії.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п.3 ч.2 с.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначенні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Так, 24.02.2024 в ході проведення огляду місця події вказаний вище предмет зовні схожий на посвідчення водія вилучено за адресою: Харківська область, Чугуївський район, а саме на блок посту "Джерело". Вказані факти підтверджуються матеріалами, які долучені до клопотання про арешт майна.

У відповідності до ст.171 КПК України - клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задовільнити.

Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000058 від 05 лютого 2025 року.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24 лютого 2025 року з метою відшукання та вилучення, предметів, знарядь, що могли б свідчити про причетність ОСОБА_4 , до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення, через існування ризиків та реальних загроз зміни або знищення предметів, які мають істотне значення для проведення досудового розслідування, виявлено та вилучено: зіп пакет з речовиною невідомого походження, який було вилучено та упаковано до сейф пакету: ICR0010041, з відповідними надписами та підписами всіх учасників слідчої дії;

25 лютого 2025 року на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України вилучені речі та предмети визнано речовими доказами.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.

Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, випливає зі змісту ч. 2 ст. 167 цього кодексу.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається зокрема і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема і: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) тощо.

Під час розгляду клопотання прокурором зазначено, що вказані предмети вилучені під час обшуку, оскільки на вказаних предметах залишились сліди вчинення можливого кримінального правопорушення та з метою забезпечення збереження вилучених речових доказів, вважає доцільним накласти арешт на відповідне вилучене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, наступного майна: зіп пакету з речовиною невідомого походження, який було вилучено та упаковано до сейф пакету: ICR0010041, з відповідними надписами та підписами всіх учасників слідчої дії.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1