Справа № 727/3210/25
Провадження № 1-кп/727/239/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду кримінальне провадження №0000124 від 10.02.2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Буряківка Заліщицького району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середню освіту, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, солдата військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.11 год. 10.02.2025, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, всупереч вимогам ст. 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці знайшов зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,1909 г, після чого помістив вказаний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору до правої кишені формених штанів, вдягнених на ньому та почав зберігати при собі без мети збуту, усвідомлюючи, що придбана ним речовина є психотропною, чим діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого та зберігав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,1909 г, розмір якої становить величину між верхньою межею невеликих розмірів і нижньою межею великих розмірів, зазначених у Таблиці 1 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188.

У подальшому, 10.02.2025, близько 15.11 год., солдат ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Чернівці, вул. Татарбунарська, біля буд. 42Д, під час затримання співробітниками поліції, повідомив, що має при собі раніше придбаний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,1909 г, який останній зберігав у правій кишені формених штанів, вдягнених на ньому.

Протиправні дії солдата ОСОБА_3 , були припинені у ході проведення дізнавачем СД Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок, у порядку ст. 298-2 КПК України, вилучено вищевказаний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,1909 г, який солдат ОСОБА_3 зберігав у правій кишені формених штанів, вдягнених на ньому.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, правова кваліфікація якого передбачена ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 надійшов до суду із клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ч.1 ст.302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з судовим розглядом обвинувального акта за його відсутності та відсутності його захисника ОСОБА_4 , відповідно до ст.381-382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_4 надав письмову заяву, у якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх. Окрім цього, у вказаній заяві зазначив, що його згода на судовий розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі та участі його захисника є добровільною, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України, приймаючи до уваги заяву останнього, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та кримінального провадження №0000124 від 10.02.2025 року, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом та вірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних речовин без мети збуту.

Відповідно до змісту ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, знаходився на стаціонарному лікуванні в ЧОПЛ.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, а також суспільну небезпечність незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, зважаючи на те, що призначення покарання у даному випадку представляє собою реальну міру покарання, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання згідно зі ст.50 КК України.

Таке покарання, є спів мірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим в наслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання. Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.100, 124, 368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (тисячу) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази: сейф пакети №2856211 з об`єктом дослідження кристалічної речовини, після набрання вироком законної сили - знищити.

DVD диски залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 1591 грн. (тисячу п`ятсот дев`яносто одну) грн. 80 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1