Провадження № 1-кп/591/447/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження №0000230 від 16.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Зарічного районного суду м. Суми від прокурора надійшов затверджений обвинувальний акт від 25 грудня 2024 року в кримінальному провадженні №0000230 від 16.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та ухвалою було призначено підготовче засідання.

Під час підготовчого судового засідання постало питання підсудності кримінального провадження Зарічному районному суду м.Суми.

Прокурор висловив позицію, що дане кримінальне провадження підсудне Зарічному районному суду м.Суми відповідно до ч.9 ст. 615 КПК України.

Обвинувачений та захисник погодились з думкою прокурора.

Заслухавши думки учасників, суд приходить до наступних висновків.

За загальним правилом, визначеним ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. І тільки якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно особливого режиму кримінального провадження, який запроваджено в умовах воєнного стану та встановлено ч.9 ст.615 КПК України, під час дії воєнного стану обвинувальні акти скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Таким чином, і загальна і спеціальна норми КПК України передбачають розгляд кримінального провадження за місцем вчинення кримінального правопорушення. Винятком є тільки обставини, коли місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо або з об`єктивних причин такий суд не здійснює правосуддя.

Порушення судом правил підсудності є в майбутньому безумовною підставою для скасування будь-якого рішення по суті справи.

У даному випадку, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 інкримінується: вчинення переходу на бік ворога шляхом укладення 27.03.2024 в м.Орєхово-Зуєво, Московської області російської федерації контракту з міністерством оборони рф про проходження військової служби в збройних силах російської федерації строком на 1 (один) рік у м.Москва та участь у бойових діях як на території України, так і в конкретному населеному пункті Курської області у складі конкретної військової частини № НОМЕР_1 , постійним місцем дислокації якої є АДРЕСА_1 .

Тобто, не вдаючись на даній стадії процесу у правильність і повноту кваліфікації дій обвинуваченого, очевидним є те, що як укладення контракту, так і участь в бойових діях та припинення такої участі вчинене поза межами територіальної юрисдикції Зарічного районного суду м.Суми.

При цьому, з обвинувального акту вбачається, що в даному випадку місцем вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінують ОСОБА_6 , є м.Орєхово-Зуєво, Московської області російської федерації за фактом вчинення переходу на бік ворога шляхом укладення 27.03.2024 контракту з міністерством оборони рф, та територія поблизу м.Суджа Курської області за фактом участі у бойових діях у складі військової частини № НОМЕР_1 з визначеним конкретним постійним місцем дислокації м.Луга, Ленінградської області.

Таким чином, з огляду на такі обставини, не можна говорити про те, що місце вчинення кримінального правопорушення не встановлене, навпаки, воно чітко визначене і є територією іншої держави держави -агресора -рф.

При цьому, ані ст.32 КПК України, ані ч.9 ст.615 КПК України, які визначають правила територіальної підсудності справ, не встановлюють, які суди на території України повинні здійснювати кримінальне провадження у разі, коли місцем вчинення кримінального правопорушення громадянином України є територія рф.

До того ж, Україна розірвала 24 лютого 2022 року після початку повномасштабного російського вторгнення до України дипломатичні відносини з Росією без розриву консульських відносин, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.

За таких обставин, до врегулювання законодавцем даного питання, єдиним виходом з такої ситуації і способом подолання прогалини, що виникла у КПК і перешкоджає здійсненню судом повноважень, спрямованих на досягнення виконання завдань кримінального провадження під час судового розгляду, може бути застосування аналогії права.

Так, у доктрині кримінального процесу існує поняття аналогії права, яке передбачає застосування щодо суспільних відносин, не регламентованих у правовому порядку безпосередньо, загальних принципів національного чи міжнародного права, а зміст ч. 6 ст. 9 КПК України свідчить, що законодавець при регулюванні кримінальних процесуальних відносин прямо допускає аналогію права.

Чинний КПК України містить Розділ ІХ, яким врегульовано питання міжнародного співробітництва під час кримінального провадження.

Серед норм, які містяться в цьому Розділі є, наприклад, ст.603 КПК України, якою встановлено, що клопотання про виконання вироку суду іноземної держави розглядається судом першої інстанції, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місце проживання чи останнє відоме місце проживання засудженої особи, або місце перебування майна такої особи, а в разі їх відсутності - місце знаходження Міністерства юстиції України.

До того ж, у більшості випадків міжнародні угоди з правової допомоги та консульські конвенції при вирішенні питань міжнародного співробітництва застосовують так званий закон місця проживання.

Згідно п.2 ч.2 ст.291 КПК України місце проживання чи останнє відоме місце проживання обвинуваченого на території України є обов`язковим реквізитом обвинувального акту.

Водночас, згідно відомостей обвинувального акту місце реєстрації/останнє відоме місце проживання обвинуваченого на території України є: АДРЕСА_2 (територіальна юрисдикція Мілоського районного суду Луганської області).

Разом з тим, 06 березня 2022 року Головою Верховного Суду винесено розпорядження №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності справ в умовах воєнного стану» згідно якого підсудність кримінальних проваджень, Мілоського районного суду Луганської області визначено за Покровським районним судом Дніпропетровської області.

Отже, суд вважає, що дане кримінальне провадження не підсудне Зарічному районному суду м.Суми, а з урахуванням положень пунктів 1, 2, 17 частини першої ст. 7 КПК України в системному зв`язку з положеннями ст.603 КПК України підсудне Покровському районному суду Дніпропетровської області.

За таких обставин, обвинувальний акт підлягає направленню до Сумського апеляційного суду для внесення подання в порядку ч. 3 ст. 34 КПК України до Касаційного кримінального суду Верховного Суду, для передачі кримінального провадження на розгляд Покровського районного суду Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.32, 34, 314, 369 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000230 від 16.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, направити до Сумського апеляційного суду для вирішення питання про внесення подання до Касаційного кримінального суду Верховного Суду про направлення даного кримінального провадження до Покровського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Судді