Справа № 381/4666/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2481/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Півні, Фастівського району, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні нікого немає, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 249 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Вироком вирішено питання щодо арешту майна, речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 15 серпня 2024 року близько 21 години 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, без належного дозволу, ОСОБА_7 прибув до придаткової системи річки Унава, яка є притокою другого порядку річки Дніпро, що розташована в с. Півні Фастівського району Київської області з метою вилову риби для власних потреб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, керуючись мотивом власного збагачення та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді незаконного видобутку риби та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення природних ресурсів, використовуючи заздалегідь приготований ним гумовий надувний човен марки «Avalon» моделі «АТ 290», виплив на річку Унава, що в межах с. Півні Фастівського району Київської області, де безпосередньо на водоймі встановив три рибальські сітки з жилки, що мають крок вічка - 50 мм, довжину 100 м, висоту 1,5 м; крок вічка - 45 мм, довжину 50 м, висоту 1,5 м; крок вічка - 35 мм, довжину 50 м, висоту 1,5 м, які є забороненими знаряддями лову та є забороненими для використання в промисловому лові, з метою здійснення незаконного вилову риби.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 16 серпня 2024 року близько 04 години 50 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , у вказаному човні, знову виплив на те ж місце річки Унава, де за допомогою встановлених ним раніше рибальських сіток, здійснив незаконний вилов наступних видів риб: «Карась сріблястий» в кількості 192 шт., «Плітка» в кількості 5 шт., після чого був виявлений працівниками Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області.

Таким чином, ОСОБА_7 , в результаті незаконного зайняттярибним добувним промислом без належного дозволу, забороненим знаряддямлову - риболовною сіткою, порушив вимоги ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» та п. 1 Розділу IV «Правил любительського і спортивного рибальства», затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 за №700 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 за №1412/38748, оскільки для добування об?єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом.

Окрім того, лов сітками на рибогосподарських водних об?єктах України, може здійснюватись тільки за наявності дозвільних документів, які отримуються у відповідності до «Порядку видачі дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) або відмови в його видачі, переоформлення, видача дубліката та анулювання зазначеного дозволу», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.10.2013 за № 801 та у «Порядку здійснення спеціального використання водних біоресурсів у внутрішніх рибогосподарських водних об?єктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 за №992 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 за № 1479).

Відповідно до Порядку, знаряддя лову повинно бути обирковане зареєстрованими в органах рибоохорони бирками, а рибалка, який здійснює лов ставними сітками, повинен мати при собі документи на право промислу. У всіх інших випадках лов рибальськими сітками в незалежності від їх параметрів на внутрішніх водних об?єктах України є забороненим.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_7 , використовуючи заборонені знаряддя лову, здійснив незаконний вилов риби, а саме: «Карась сріблястий» в кількості 192 шт., «Плітка» в кількості 5 шт., чим заподіяв шкоду на загальну суму 311 372,00 триста одинадцять тисяч триста сімдесят дві) гривні, яка згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» являється істотною через вилов великої кількості риби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити в частині вирішення питання щодо долі речових доказів у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, конфіскувати у власність держави знаряддя вчинення злочину - гумовий човен зеленого кольору «Avalon» моделі АТ 290.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування положень ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Вважає, що у відповідності до приписів ст. 96-1 КК України (у редакції Закону від 18 лютого 2016 року) спеціальна конфіскація, за наявності підстав для цього, підлягає застосуванню до речових доказів у кримінальному провадженні щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

На думку апелянта, юридичною підставою для застосування судом спеціальної конфіскації є норми статей 96-1, 96-2 КК України, а не санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та вважає, що резолютивна частина вироку обов`язково має містити посилання на вказані норми кримінального закону.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги зміни до закону та при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, без застосування положень ст. 96-1 КК України, а саме спеціальної конфіскації у власність держави майна, використаного як знаряддя вчинення злочину, а саме гумового човна зеленого кольору «Avalon» моделі АТ 290, питання про який було вирішено в оскаржуваному вироку в загальному порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 249 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.

Доводи прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається зокрема рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

За правилами ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, зокрема, передбаченого ч. 1 ст. 249 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику(законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Як вбачається з резолютивної частини оскаржуваного вироку, суд першої інстанції ухвалив питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, зокрема повернув власнику знаряддя злочину - гумовий човен зеленого кольору «Avalon» моделі АТ 290.

Таке рішення суду першої інстанції ухвалено без врахування вимог ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, що тягне за собою зміну рішення суду першої інстанції, а саме в частині вирішення питання про долю знаряддя злочину.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що спеціальна конфіскація в розумінні закону про кримінальну відповідальність є іншим заходом кримінально-правового характеру, що застосовується до винної особи в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, та не входить до переліку покарань, визначених ст. 51 КК України, колегія суддів приходить до висновку, що вирішення питання про застосування спеціальної конфіскації в кримінальному провадженні не може розглядатись як погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_7 , зв`язку із застосуванням до нього заходу примусу від імені держави, що було б підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення апеляційним судом нового вироку.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

За положеннями п. 4 ч.1 ст. 408 КК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок, у разі інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи те, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність через незастосування положень ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, які підлягади застосуванню, то колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині вирішення долі знаряддя кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,408,409,413,418,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення долі знаряддя кримінального правопорушення змінити.

На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію гумового човна зеленого кольору «Avalon» моделі АТ 290, що зберігається у кімнаті речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області, шляхом передачі його у власність держави.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: