Справа № 522/5055/25
Провадження по справі № 1-кс/522/1834/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

14 березня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України уродженця с. Дачне, Одеської області, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0000309 від 21.02.2025, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, шляхом знахідки придбав боєприпаси до спортивно-мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм (.22LR) гвинтівкові патрони кільцевого спалаху, промислового способу виробництва, у кількості 50 (п`ятдесяти) штук та вогнепальну зброю «ручку-пістолет», виготовлену по типу однозарядного гладкоствольного пістолета спрощеної конструкції, що призначена для проведення поодиноких пострілів патронами, за своїми розмірними характеристиками аналогічними калібру - 5,6 мм (.22LR) спортивно-мисливськими патронами кільцевого займання, а також три предмети зовні схожі на корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 та два предмети, зовні схожі на запали УЗРГМ, та один предмет, зовні схожий на запал УЗРГМ-2, які з`єднуються між собою та в сукупності утворюють три ручні осколкові гранати Ф-1, що належить до бойових припасів.

Усвідомлюючи, що дані предмети являються вогнепальною зброєю та боєприпасами, а як наслідок розуміючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_4 , зберігаючи при собі, без передбаченого законом дозволу, переніс ці предмети за місцем свого проживання до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 27.02.2025 в період часу із 20:30 до 21:11 години ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, зустрівся, за адресою: АДРЕСА_2 із ОСОБА_7 та за грошову винагороду в розмірі 12600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень, здійснив останньому збут боєприпасів до спортивно-мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм (.22LR) гвинтівкових патронів кільцевого спалаху, промислового способу виробництва, у кількості 50 (п`ятдесяти) штук, які згідно із висновком експерта належить до бойових припасів, придатних до стрільби та «ручку-пістолет», виготовлену по типу однозарядного гладкоствольного пістолета спрощеної конструкції, призначену для проведення поодиноких пострілів патронами, за своїми розмірними характеристиками аналогічними калібру - 5,6 мм (.22LR) спортивно мисливськими патронами кільцевого займання, яка, згідно із висновком експерта, до проведення пострілів на час дослідження не придатна через недосконалість конструкції.

Крім того, ОСОБА_4 , 13.03.2025 у період часу із 20:30 до 21:11 год., діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою збуту бойових припасів без передбаченого законом дозволу, зустрівся за адресою: АДРЕСА_3 , із ОСОБА_7 та за грошову винагороду в розмірі 8400 (вісім тисяч чотириста) грн. здійснив останньому збут: предмету, зовні схожого на корпус осколкової ручної гранати «Ф-1», без маркування; предмету зовні схожий на корпус осколкової ручної гранати «Ф-1», на донній частині якого виявлено маркування «386-16-71Т»; предмету зовні схожого на корпус осколкової ручної гранати «Ф-1», на донній частині якого виявлено маркування, «386-16-**Т»; предмету, зовні схожого на запал типу УЗРГМ, із маркуванням на спусковому важелі фарбою чорного кольору «298» та тавруванням «74 УЗРГМ 583»; предмету, зовні схожого на запал типу УЗРГМ2 із маркуванням чорного кольору на спусковому важелі «66» та тавруванням «83 УЗРГМ-2 583»; предмету, зовні схожого на запал типу УЗРГМ, з маркуванням чорного кольору на спусковому важелі «41» та тавруванням «71 УЗРГМ 583» та на внутрішній стороні маркування чорного кольору «386-68-71».

У зв`язку з чим, слідчий за погодженням із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити в повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин та розуміє що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі; може вчинити нові кримінальні правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, мотивуючи, що ризики не доведені, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме: письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 від 21.02.2025; протоколом огляду речей і вручення грошових коштів від 27.02.2025; протоколом ідентифікації (помітки грошових коштів) від 27.02.2025; протоколом огляду ОСОБА_7 від 27.02.2025; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8 від 05.03.2025; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_9 від 05.03.2025; постановою про визнання речовим доказом від 28.02.2025; висновком експерта від 11.03.2025 року; протоколом огляду речей і вручення грошових коштів від 13.03.2025; протоколом ідентифікації (помітки грошових коштів) від 13.03.2025; протоколом огляду ОСОБА_7 від 13.03.2025; протоколом огляду місця події від 13.03.2025; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 13.03.2025; проколами огляду речових доказів від 13.03.2025; постановами про визнання речовим доказом від 13.03.2025; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти громадської безпеки, із корисливих мотивів, шляхом збуту бойових припасів, який карається позбавлення волі на строк до 7 років, офіційно не працевлаштований, не одружений, проте підозрюваний ОСОБА_4 має місце проживання, є інвалідом 1 групи, що свідчить про посередні соціальні зв`язки, є підстави вважати що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нові кримінальні правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин та розуміє що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, що, згідно ст. 183 ч.2 п.5 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що органом досудового розслідування проводяться першочергові слідчі дії з метою встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому є вірогідність що підозрюваний може вчиняти дії, передбачені ст. 177 КПК України.

На думку слідчого судді мають місце зазначені прокурором ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого злочину у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 ;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 .

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_4 не запобігатиме наведеним ризикам.

Враховуючи наведені міркування, на думку слідчого судді, обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя враховує, що рамках вказанного кримінального провадження ще не проведені усі необхідні слідчі дії, не встановлені усі свідки та причетні до вчинення злочину особи, а тому вірогідність наявності зазначених ризиків дуже висока.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачення ч. 1 ст. 263 КК України, 14.03.2025, то досудове розслідування має бути закінченим до 13.05.2025 включно, а тому саме до в межах цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

Щодо розміру застави.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п. 46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також практику ЄСПЛ, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Здіно ЗУ «Про Державний Бюджет 2025 року» 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень, а тому саме з цього розрахунку буде визначена сума застави.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя, враховуючи вимоги абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а також з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 7 років, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України а також те, що підозрюваний ОСОБА_4 має місце проживання, є інвалідом 1 групи, , вважаю за доцільне обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу у мінімальному розмірі - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 176- 178, 183, 186, 193, 194- 197, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», до 60-ти днів в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 11.05.2025 включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/1834/25.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком до 11.05.2025 включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні щодо обставин вчинення інкримінованого злочину.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, а саме з 13.03.2025.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 18.03.2025 року о 16:00 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_10

14.03.2025