Провадження № 1-кп/643/593/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова кримінальне провадження № 00000908 від 02.11.2024 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колодязне, Куп`янського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

01.11.2024 о 16:10 годині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в громадському місці, біля будинку № 25 Г по вул. Валентинівській у м. Харкові, де побачив, що в припаркованому навпроти автомобілі марки «Toyota Rav 4», 2007 р.в., чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , спрацювала автомобільна сигналізація. Перебуваючи в агресивному стані, ОСОБА_6 , обурившись через гучні звуки від сигналізації, підійшов до вказаного автомобіля, що належить незнайомому йому ОСОБА_4 та розпочав розривати аркуші паперу над автомобілем та кидати їх на капот транспортного засобу, після чого він, маючи протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи продемонструвати своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, бешкетність, а також зневажливе ставлення до громадського порядку, існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, до чужого майна та власності, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з хуліганських спонукань, підняв із землі камінь та утримуючи його у руці, проявляючи особливу зухвалість, умисно з силою жбурнув камінь у лобове скло автомобіля марки «Toyota Rav 4», 2007 р.в., чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Каміння відскочило та впало на землю, а ОСОБА_6 , продовжуючи свої хуліганські дії, з проявом особливої зухвалості, знову підняв той камінь і повторно жбурнув його у лобове скло вказаного автомобіля, внаслідок чого розтрощив лобове скло автомобіля, після чого припинив свої протиправні дії і пішов з місця вчинення кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

04 лютого 2025 року між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.296 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 . Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 повністю відшкодував завдану шкоду ОСОБА_4 , про що свідчить розписка потерпілого.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно положень ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, беззастережно визнав свою винуватість у скоєнні злочину, сторони добровільно уклали угоду про примирення, яка щодо змісту та порядку її укладення відповідає вимогам ст.471 та ст.469 КПК України, а також положенням ч.1 ст.296 КК України щодо міри узгодженого покарання.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення і затвердження угоди про примирення зрозумілі обвинуваченому ОСОБА_6 та потерпілому ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні просила угоду про примирення затвердити, як таку що відповідає вимога КПК України та КК України, і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений просили угоду затвердити.

Потерпілий ОСОБА_4 також прохав затвердити угоду про примирення.

Сторони підтвердили, що діями обвинуваченого було завдано шкоду лише потерпілому.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

З урахування вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення у кримінальному провадженні.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 04 лютого 2025 року про примирення, укладену між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 00000908 від 02.11.2024.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Московський районний суд м. Харкова з підстав, визначених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1