УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представник органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне подання провідного інспектора Рівненського районного відділу №1 філії ДУ «Центра пробації» у Рівненській області ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 09 травня 2024 року Костопільським районним судом Рівненської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, суд -

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Рівненського районного відділу №1 філії ДУ «Центра пробації» у Рівненській області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про приведення у відповідність до вимог закону вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 09 травня 2024 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, яким усунена караність вчиненого ОСОБА_6 діяння, передбаченого ст. 185, 190 КК України.

В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 подання підтримала, посилаючись на обставини викладені в ньому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав на обґрунтованість подання та просив його задовольнити.

Засуджений будучи повідомленим про розгляд подання, у судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали подання, суд приходить наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХвід 18 липня 2024 року (далі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь - якого платника податку.

У мотивувальній частині вироку зазначено, що ОСОБА_6 14.09.2023 року шляхом зловживання довірою заволодів майном загальною вартістю 2433,33 грн.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 року становить 2684 грн., тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1342,00 грн. на 2023 рік, а 2 неоподатковуваних мінімумів, зазначених в частині 2 статті 51 КУпАП, становить 2684 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розміру штрафу, як покарання) неоподатковуваний мінімум складає 2684 грн. х 50% = 1342,00 грн. Отже, крадіжка майна вартістю до 2684 грн. виключно становить адміністративне правопорушення.

Крім того, у мотивувальній частині вироку зазначено, що засуджений ОСОБА_6 03.01.2024 року здійснив крадіжку майна загальною вартістю 930,00 грн.

03.01.2024 року засуджений ОСОБА_6 здійснив крадіжку майна загальною вартістю 656,67 грн.

05.01.2024 року засуджений ОСОБА_6 здійснив крадіжку майна загальною вартістю 397,28 грн.

19.01.2024 року засуджений ОСОБА_6 здійснив крадіжку майна загальною вартістю 1080,00 грн.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 року становить 3028 грн., тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1514,00 грн. на 2024 рік, а 2 неоподатковуваних мінімумів, зазначених в частині 2 статті 51 КУпАП, становить 3028 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розміру штрафу, як покарання) неоподатковуваний мінімум складає 3028 грн. х 50% =1514,00 грн. Отже, крадіжка майна вартістю до 3028 грн. виключно становить адміністративне правопорушення.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 09 травня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до вказаного вироку, який набрав законної сили та 25 червня 2024 року прийнятий до виконання Рівненським районним відділом № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області, ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України, при цьому в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (епізодів від 03.01.2024 на суму 930,00 грн., від 03.01.2024 на суму 656,67 грн., від 05.01.2024 на суму 397,28 грн., від 19.01.2024 на суму 1080,00 грн.) та ч. 2 ст. 190 КК України засуджений ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду в 2023 році та у 2024 році спричинив матеріальну шкоду за кожним окремим епізодом в розмірі, що складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 09 травня 2024 року завдано матеріальну шкоду на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, тобто вчинене ним діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та за ч. 4 ст. 185 КК України (епізодів від 03.01.2024 на суму 930,00 грн., від 03.01.2024 на суму 656,67 грн., від 05.01.2024 на суму 397,28 грн., від 19.01.2024 на суму 1080,00 грн.), на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України за вчинення якого ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 09 травня 2024 року, відповідно до вимог закону не є таким, що входить до поняття «дрібного викрадення чужого майна», тому підстави для звільнення ОСОБА_6 від покарання за вказаним вироком відсутні.

За таких обставин, подання є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Рівненського районного відділу №1 філії ДУ «Центра пробації» у Рівненській області ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 09 травня 2024 року Костопільським районним судом Рівненської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 09.05.2024 у справі № 564/654/24 за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Виключити з вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 09.05.2024 стосовно ОСОБА_6 вказівку про кваліфікацію дій за ч. 4 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану) щодо епізодів від 03.01.2024 на суму 930,00 грн., від 03.01.2024 на суму 656,67 грн., від 05.01.2024 на суму 397,28 грн., від 19.01.2024 на суму 1080,00 грн., відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

ОСОБА_6 вважати таким, що засуджений вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 09.05.2024:за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 вважати засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Рівненським міський суд Рівненської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1