Справа № 344/5665/25
Провадження № 1-кс/344/2643/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, громадянки України, в рамках кримінального провадження №0000455 від 16.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000455 від 16.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 317, ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Проведеним розслідуванням здобуто докази про те, в листопаді 2023 року

ОСОБА_5 , з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення вирішила зайнятись на території Івано-Франківської області незаконним виготовленням та збутом психотропної речовини - амфетаміну, яка згідно ст. 2 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та таблиці ІІ списку 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

З цією метою ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх суспільну небезпеку, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 організувала та утримувала місце для незаконного виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін.

Зокрема ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 упродовж листопада 2023 року квітня 2024 року, маючи у користуванні гараж № НОМЕР_1 у ГБК масив №1, що в м. Калуш, по вул. Юрія Литвина, який належить його дочці ОСОБА_10 , пристосував вказане приміщення для тривалого використання з метою виготовлення психотропної речовини, облаштувавши та розмістивши у ньому відповідне обладнання, зберігав у ньому придбану за невстановлених обставин та виготовлену психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін та прекурсори, які використовував для виготовлення зазначеної речовини, з метою подальшого збуту.

Окрім цього ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх суспільну небезпеку, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за невстановлених розслідуванням обставин, у невстановлений час та у невстановленому місці, придбала не менше, ніж 357 грам прекурсору фенілнітропропену та 50 мл прекурсору ацетону, з метою їх використання для виготовлення психотропної речовини амфетаміну, які упродовж лютого 2024 року незаконно зберігала в гаражі № НОМЕР_1 у ГБК масив №1, що в м. Калуш, по вул. Юрія Литвина.

У подальшому, вказані прекурсори ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перевезла у квартиру за адресою АДРЕСА_2 , де зберігала з метою їх використання для виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін.

Згідно Таблиці № IV «Великі та особливо великі розміри прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, фенілнітропропен вагою 20г і більше, є особливо великими розмірами.

Також упродовж лютого березня 2024 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у гаражі № НОМЕР_1 , у ГБК масив № 1, в АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх суспільну небезпеку, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , по відомій їй технології, використовуючи попередньо придбані нею прекурсори, виготовила не менше, ніж 5 грам психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, та зберігала її з метою подальшого збуту.

У подальшому ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перевезла попередньо виготовлену ним психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін у квартиру АДРЕСА_4 , де зберігала з метою подальшого незаконного збуту.

Згідно Таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, амфетамін, вагою понад від 1,5 до 15 грам, є великими розмірами.

Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Калуш, зареєстрована АДРЕСА_5 , жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, не працююча, неодружена, має на утриманні одну неповнолітню дитину, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 317, ч. 2,ст. 311, ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень

ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновках судово-хімічних експертиз та сукупністю інших матеріалів кримінального провадження.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки, ОСОБА_5 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення нею злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_5 відомі повні анкетні дані інших підозрюваних, після чого вона, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки підозрювана ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду, покинути межу України, тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працює, джерело її доходів не відоме, на даний час підозрюється у вчиненні корисливого злочину, а тому з метою отримання прибутку остання перебуваючи на волі може продовжити вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини.

З огляду на викладені ризики та особу підозрюваної до ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу та запобігти вказаним ризикам.

На підставі зазначених обставин, просив суд застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні уточнив вимоги клопотання, а саме пояснив, що у клопотанні вказано про не визначення розміру застави, що є неправильним, оскільки не відповідає тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення. Тому просив суд застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням максимального розміру застави, оскільки мінімальний розмір застави не забезпечить виконання покладених обов`язків підозрюваною. Просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, вважає, що немає доказів збуту, що виключає відповідну кваліфікацію та значно знижує ризики, які органом досудового розслідування не доведені. Просила суд врахувати особу підозрюваної, а саме, те що вона раніше не судима, має на утриманні малолітню дочку, та застосувати до підозрюваної цілодобовий домашній арешт із носінням засобу контролю. Також пояснила, що як такого доходу у підозрюваної немає, тому у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просила визначити мінімальний розмір застави.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні просила суд врахувати наявність на її утриманні малолітньої дитини (дочка 13 років), яка на даний час перебуває дома сама. Чоловік з яким вона проживала не є батьком дитини, і також є затриманим по даному кримінальному провадженні. Також пояснила, що вона офіційно не працює, допомагала матері, яка має у м. Калуш магазин з одягом. Як такого доходу у неї немає, тому у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила визначити розмір застави у мінімальному розмірі. При обранні міри запобіжного заходу підтримала позицію захисника.

Також у судовому засіданні було вислухано третю особу ОСОБА_11 (матір підозрюваної), яка пояснила, що дочка не працює, інколи допомагала їй у підприємницькій діяльністі, яку вона здійснює у м.Калуш, має магазин з одягом, задекларований оборот коштів від підприємницької діяльності за минулий рік становив біля 1,5 млн. грн.. Щодо можливості внесення застави пояснила, що буде шукати можливість внесення застави, якщо така буде визначена у мінімальному розмірі.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, третю особу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає наступне.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000455 від 16.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 317, ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000455 від 16.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 317, ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

01 квітня 2025 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень

ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновках судово-хімічних експертиз та сукупністю інших матеріалів кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів доданих до клопотання, на даній стадії розслідування, є достатньою для того щоб прийти до висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених за ч. 2 ст. 317, ч. ч. 2, 3 ст. 311, ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного правопорушення.

Така позиція випливає також із практики Європейського суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Таким чином дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

З огляду на встановлений факт обґрунтованості підозри, при визначенні виду запобіжного заходу, слідчий суддя вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2 незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом положень ч. 1ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В поданому клопотанні прокурором наведено наявність ряду ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. З позицій прокурора є доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу та запобігти вказаним ризикам.

Проте, слідчий суддя з такою позицією прокурора не погоджується, виходячи з наступного.

З урахуванням досліджених матеріалів клопотання, слідчий суддя не ставить під сумнів обгрунтованість підозри. Водночас, звертає увагу на те, що протоколи негласних слідчих дій, які свідчать про причетність підозрюваної до злочину, стосуються подій річної давності, і даних про те, що підозрювана продовжує здійснення злочинної діяльності в теперішній час, матеріали клопотання не містять. Вказане значно знижує ризик того, що підозрювана перебуваючи на волі може продовжувати здійснювати злочинну діяльність. Також, береться до уваги те, що підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утриманні малолітню дочку (з її пояснень перебуває вдома одна, без нагляду дорослих), міцні соціальні зв`язки. Окремо, слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрювана не була затриманою та самостійно прибула на виклик суду для розгляду даного клопотання, і даних про те, що підозрювана будьяким чином уникала виклику до слідчого чи прокурора, або перешкоджала кримінальному провадженню іншим чином, матеріали клопотання не містять. Вказане значно знижує ризик того, що підозрювана перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

З врахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що підозрюваній слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши їй в межах строку досудового розслідування, до 01 червня 2025 року, залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

На переконання слідчого судді цей запобіжний захід надасть змогу забезпечити адекватне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та попередить вчинення нею дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, такий запобіжний захід враховуючи всі обставини даного провадження в сукупності, буде співмірним та доцільним у даному кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що на підозрюваного слід покласти обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши їй в межах строку досудового розслідування, а саме до 01 червня 2025 року цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки, покладені на підозрювану діють протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 01 червня 2025 року.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 02.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_12