Справа № 162/765/23
Провадження № 1-кп/162/22/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілої юридичної особи - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04.10.2020 року за №0000213 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, несудимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.248 Кримінального кодексу України (далі - КК України)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 у період часу з 17 год по 20 год 30 хв 03.10.2020 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), маючи посвідчення мисливця, зареєстровану у встановленому порядку мисливську гладкоствольну рушницю марки «ТОЗ 34Р», 12 калібру, № НОМЕР_1 , за попередньою змовою групою осіб з мисливцями ОСОБА_7 та двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи у лісовому масиві 19 кварталу Любешівського лісництва ДП СЛАП «Любешівагроліс» мисливських угідь Любешівської районної громадської організації «Українське товариство мисливців і рибалок», що є територією природно-заповідного фонду - Національного природного парку «Прип`ять-Стохід» поблизу с. Пожог Камінь-Каширського району Волинської області, діючи умисно, в порушення заборон щодо здійснення полювання, які визначені п. 1, 2, 3, 8 ч.1 ст. 20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання», ст.21 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», перебуваючи з мисливською гладкоствольною зброєю, з використанням двох собак, способом колективного полювання на тварину - «Лось звичайний», що перебуває у стані природної волі та занесений до Червоної книги України, здобувши яку шляхом відстрілу, розчленували у лісовому масиві, а продукцію полювання (м`ясо, внутрішні органи тощо) помістили до чотирьох мішків, у тому числі, до рюкзаків (детальні відомості відстрілу, розчленування та пакування досудовим слідством не встановлено).

У подальшому ОСОБА_6 близько 20 год 50 хв спільно із ОСОБА_7 та двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи у межах мисливських угідь Любешівської районної громадської організації УТМР зі стрілецькою зброєю - мисливською гладкоствольною рушницею марки «ТОЗ 34Р», 12 калібру № НОМЕР_1 та з продукцією полювання, незаконно добутої тварини - «Лось звичайний» вийшов із лісового масиву, який є територією природно-заповідного фонду - НПП «Прип`ять-Стохід» на польові мисливські угіддя вищевказаної організації поблизу с. Пожог Камінь-Каширського району Волинської області, де був виявлений працівниками єгерської служби ДП «Любешівське ЛМГ» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , головним спеціалістом - державним інспектором Державної екологічної інспекції у Волинській області ОСОБА_14 , заступником начальника Любешівського природоохоронного науково-дослідного відділення НПП «Прип`ять-Стохід» ОСОБА_15 .

ОСОБА_7 у період часу з 17 год по 20 год 30 хв 03.10.2020 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), маючи посвідчення мисливця, зареєстровану у встановленому порядку мисливську гладкоствольну рушницю марки «ИЖ-27», 16 калібру, № НОМЕР_2 , за попередньою змовою групою осіб з мисливцями ОСОБА_6 та двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи у лісовому масиві 19 кварталу Любешівського лісництва ДП СЛАП «Любешівагроліс» мисливських угідь Любешівської районної громадської організації «Українське товариство мисливців і рибалок», що є територією природно-заповідного фонду - Національного природного парку «Прип`ять-Стохід» поблизу с. Пожог Камінь-Каширського району Волинської області, діючи умисно, в порушення заборон щодо здійснення полювання, які визначені п. 1, 2, 3, 8 ч.1 ст. 20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання», ст.21 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», із застосуванням мисливської гладкоствольної зброї, двох собак, способом колективного полювання на тварину - «Лось звичайний», що перебуває у стані природної волі та занесений до Червоної книги України, здобувши яку, шляхом відстрілу розчленували у лісовому масиві, а продукцію полювання (м`ясо, внутрішні органи тощо) помістили до чотирьох мішків, у тому числі, до рюкзаків (детальні відомості відстрілу, розчленування та пакування досудовим слідством не встановлено).

У подальшому ОСОБА_7 близько 20 год 50 хв спільно із ОСОБА_6 та двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи у межах мисливських угідь Любешівської районної громадської організації УТМР зі стрілецькою зброєю - мисливською гладкоствольною рушницею марки «ИЖ-27», 16 калібру № НОМЕР_2 та з продукцією полювання, незаконно добутої тварини - «Лось звичайний» вийшов із лісового масиву, який є територією природно-заповідного фонду - НПП «Прип`ять-Стохід» на польові мисливські угіддя вищевказаної організації поблизу с. Пожог Камінь-Каширського району Волинської області, де був виявлений працівниками єгерської служби ДП «Любешівське ЛМГ» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , головним спеціалістом - державним інспектором Державної екологічної інспекції у Волинській області ОСОБА_14 , заступником начальника Любешівського природоохоронного науково-дослідного відділення НПП «Прип`ять-Стохід» ОСОБА_15 .

Внаслідок незаконного полювання користувачу мисливських угідь - Любешівській районній громадській організації УТМР заподіяно шкоду (збитки) на загальну суму 130000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вчинили дії, зазначені в пунктах 1, 2, 3, 8 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», а саме: полювали без належного на те дозволу - ліцензії, в заборонених для цього місцях - на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, у не дозволені для полювання строки на відповідні види тварин та на заборонені для добування тварини, цим самим вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.248 КК України, тобто незаконне полювання та територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, на звірів, що занесені до Червоної книги України, за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину не визнали в повному обсязі та повідомили суду наступне.

Обвинувачений ОСОБА_7 , вказав, що 2020 року в жовтні місяці пішов з Пожогу в напрямку ОСОБА_16 на полювання (мав дозвіл на качку) десь близько 17 години, на полі була ОСОБА_17 машина. Розчохлив рушницю, чохол поклав на капот машини та пішов по полях. Нічого не вполював, повертаючись, ще не дійшовши до машини (це вже поночі було), побачив десь 5 чи 6 ліхтариків, які, світячи в лице, бігли на нього. Один з цих людей зірвав у нього з плеча рушницю та патронтаж, на якому ще був ніж. Крім того, один з них був ОСОБА_18 , почав йому руку викручувати, хоча він нікуди не тікав. Серед шістьох осіб, які були з ліхтариками, знав ОСОБА_18 та ОСОБА_13 . У цей час під`їхала світла «Міцубісі» на польській реєстрації, його посадили в машину, після чого з машини вже не випускали. Пізніше його повезли в поліцію. Були слідчі, нюхали рушниці, чи стріляні, чи ні, підходили до машини, але його не випускали. Він ні з ким не зідзвонювався напередодні і не домовлявся про спільне полювання. Полюючи, йшов у сторону Січі , там поля, земельні паї. До лісового масиву не заходив Всі документи на полювання та зброю мав при собі. Ті обставини, які повідомляють єгері, - неправда, вони його оговорюють, ніяких мішків з м`ясом він не бачив. Те, що там території Парку та у лісовому масиві полювання заборонено, йому відомо. Нікого з мисливців він не бачив. У поліції вже бачив ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 , повідомив, що в суботу 03.10.2020 року, приїхавши з ринку додому, односельчани сказали, що був гон собак та постріли, цей гон пішов у сторону Пожога , при цьому, був собака схожий на його собаку ОСОБА_25 , якого він загубив незадовго перед цим. Він взяв машину, рушницю, набої та пішов у ліс, щоб підманути свого собаку, який йшов на гудіння у стволи. Собака чистокровна, гонча, породиста, дорога, тому хотів її знайти, для цього взяв із собою ще одну собаку ОСОБА_26 , щоб краще було шукати. Приїхав, машину поставив на полі десь за 350 метрів до с. Пожіг, походив по полях (там людські паї), які не мають ніякого відношення до Парку . Коли повернувся до машини, дув у стволи, кликавши собаку. Почув гон і тоді закрив ОСОБА_26 , щоб вона не втікла. Рушниця була розібрана на задньому сидінні. Пішов туди у болото, чекав собаку, вже було поночі. Тоді до нього зателефонував ОСОБА_22 та почав казати, щоб повертався до машини, бо там єгері м`ясо привезли до ОСОБА_17 (братової) машини. Він трохи заблукав у тому болоті. ОСОБА_22 знав, що він десь є, бо бачив його машину. Вони гукали і він по їхніх голосах вийшов. ОСОБА_14 осліпив йому очі ліхтариком. У нього одяг був сухий та чистий. Почались погрози зі сторони ОСОБА_14 , щоб він приніс якийсь мішок з м`ясом. Працівник поліції був. Прийшовши до машини, ОСОБА_18 його шарпав і ще хтось з єгерів. Вимагали документи показати, вирвали їх у нього. Йому ніхто не представлявся, крім слідчого ОСОБА_28 , який сказав бути біля машини та зброї. Його зброя була нестріляна. Все оглядали тоді, складали документи, чомусь забрали його машину. ОСОБА_14 щось приносив підкидав, якийсь білий предмет, схожий на полотенце. ОСОБА_22 казав подивитись, де ОСОБА_29 , підійшли до машини, ОСОБА_18 їм не дозволяв до нього підходити. Був там ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_13 . Документи на зброю були, дозволу на полювання не було, але він не полював. Перед тим, як їхати, ні з ким не зідзвонювався, хіба з братом ОСОБА_17 , але точно не пам`ятає. Коли приїхав, то ніби були інші машини, точно не пам`ятає. На місці було дві собаки - його і ОСОБА_22 . У лісовому масиві не був. Єгері обмовляють їх, ніякого м`яса він не бачив. Те, що на одній території знаходились три машини і вони всі чотирьох опинились в цій місцевості, то збіг обставин.

Не зважаючи на повне невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України, їх винуватість підтверджується показаннями допитах у судовому засіданні представника потерпілої юридичної особи та свідків.

Так, представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 вказав, що станом на 02 січня 2020 року мисливські угіддя Любешівської районної громадської організації «Українське товариство мисливців і рибалок» нараховували 10 особин лося. Організація також мала ще 10 єгерів, окрім нього. Як йому відомо із матеріалів кримінального провадження, у даному випадку відбулося загонне полювання на лося у забороненій зоні - НПП «Прип`ять-Стохід». У лісі полювання взагалі заборонене без єгерської служби та розпорядника полювання і без видання відповідної ліцензії. Полювання на лося також заборонене, оскільки віднесений до Червоної книги. Місце виявлення правопорушення - лісовий масив, який відноситься до природно-заповідного фонду (далі - ПЗФ). Місце виявлення автомобілів - польові угіддя, де полювання не заборонене. ОСОБА_7 є членом УТМР, отримував відстрілочну картку у 2020 році, а ОСОБА_6 - був членом УТМР , однак пізніше виключений у зв`язку із несплатою внесків. Конкретних обставин злочину йому невідомо. Йому стало відомо про подію від працівників НПП «Прип`ять-Стохід» через два дні, які вказали що відбувся відстріл лося, і що там був присутній ОСОБА_33 . На місці злочину він також не був присутній. За вказаною ділянкою закріплений єгер ОСОБА_34 . На ділянках ПЗФ встановлені знаки «Полювання заборонено». У день події було дозволене полювання на качку, яке можливе зброєю від чотирьох нулів до 6 та за наявності відстрілочної картки та відповідно не на території Парку.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , будучи допитаними у процесі судового розгляду, надали аналогічні по своїй суті пояснення щодо обставин справи. Так, кожен зокрема, вказали, що станом на 03.10.2020 року ОСОБА_10 стала відома інформація щодо незаконного полювання у лісі у стороні села Пожіг. Останній, зібравши єгерську групу - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (з екології) та ОСОБА_15 (з Парку ), всі вони поїхали туди неслужбовим автомобілем, але у форменному одязі. Приїхали близько 17 год, залишили автомобіль, почули гавкіт собак та два постріли. Пішли дорогою до села Пожіг, біля автомобіля залишився ОСОБА_13 . Дійшовши до села, повернули праворуч та побачили вим`яту автомобілями траву, пішли по дорозі - виявили три автомобілі в лісі (десь через годину) - білий «ВАЗ» - на поляні, синє «Renault» та жовте «Audi» - за кілька метрів від лісу. Почало вечоріти, вони зробили засідку, щоб виявити порушників. Десь за півгодини з лісу за метрів 100 вийшло чотири особи, коли вони підійшли ближче, побачили, що вони були з мисливськими рушницями (розчохленими) і в кожного на плечах був мішок. Підійшли та стали за метрів 40 від них на польовій стежці, познімали мішки (троє), поставили на землю, один з них залишився біля мішків, інші пішли далі. Один з чотирьох пішов з мішком до машини, як потім з`ясувалось - ОСОБА_22 . Побачивши це, підійшли до ОСОБА_7 - саме він залишився біля мішків, який почав голосно говорити, напевно, щоб інші почули, що прийшли єгері. Біля нього залишився ОСОБА_11 , решта з метою затримати й інших до приїзду поліції, а саме ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , побігли до автомобіля «ВАЗ», а ОСОБА_39 - до інших двох автомобілів. У той час чоловіки хлопнули дверима, один з них побіг у ліс, закривши собаку в машині «Audi» і зачохливши зброю, - це був ОСОБА_40 , інший - ОСОБА_22 вхопивши мішок з машини, побіг у ліс, рушницю залишив біля машини, по ходу хотів викинути мішка. Чоловіків вони не наздогнали. Вернулися назад, почали говорити з ОСОБА_7 , який вказав, що забили лося, і, якщо треба, покаже де. Він мав при собі пантронтаж на поясі з картеччю, кулями і дробами. Мішків до приїзду поліції не відкривали, та що там було не оглядали, але вони були просякнуті кров`ю. ОСОБА_18 у той час (десь за півгодини після виявлення осіб) зателефонував до поліції та до директора Парку ОСОБА_45 . За деякий час прийшов ОСОБА_22 і почав просити якось вирішити ситуацію, вказавши, що ніхто там не полює без його дозволу. Під`їхав ОСОБА_13 на єгерській машині, у багажник погрузили мішки і посадили ОСОБА_7 до машини. ОСОБА_6 заблудився, почав гукати з лісу, представник поліції ОСОБА_61 та ОСОБА_14 його знайшли і привели до місця, у нього була кров на одязі на спині. Опечатали мішки, передивилися м`ясо, також виявили мокру куртку та сліди крові в автомобілі ОСОБА_22, які він почав затирати. Патрони виявили біля автомобілів «Renault» та «ВАЗ». Зброю чоловіки віддавали добровільно, вона була розряджена. Рушниці теж поклали в автомобіль ОСОБА_13 на переднє сидіння, та в багажник погрузили мішки. Далі працівники поліції все виявлене оглядали та описували, мішки перегрузили у поліцейський автомобіль. ОСОБА_18 з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 залишилися ночувати там, щоб нічого не зникло та на світанку, пішовши стежкою, виявили залишки лося - шкіру, хребет, ребра, одне плече, пижі 16-го калібру, що пізніше описували працівники поліції, які все спакували в мішки та забрали. Голову не знайшли. Що це був саме лось у мішках, які несли чоловіки, зрозуміли з їх ваги (30-40 кг) та кількості м`яса. Ці мішки були просякнуті кров`ю. Полювання на лося давно заборонене. Користувачами угідь, де виявили порушення, було УТМР та це є територія ПЗФ. Документів про затримання вони не складали, однак давали вказівки чоловікам не залишати місце події до приїзду поліції.

Свідок ОСОБА_45 , в.о. директора НПП «Прип`ять-Стохід», зазначив, що 03.10.2020 року близько 19-20 год йому зателефонував мисливствознавець ОСОБА_10 та повідомив, що затримані особи, які здійснювали полювання, просив приїхати туди для вияснення меж території Парку. Приїхавши на місце протягом півгодини, на галявину, там було чотири чоловіки (із якого відомий був ОСОБА_22 , який працював у Парку, інших не знав та впізнав конкретно у судовому засіданні) та три автомобілі, декілька зав`язаних мішків (були мокрі). Також на місці були працівники лісової охорони - ОСОБА_10 , ОСОБА_47 (інших не знає), працівник Парку ОСОБА_15 та інспектор ОСОБА_14 . Викликали поліцію. Працівники поліції проводили слідчі дії - мішки розв`язували, з`ясували, що там м`ясо, також було чотири рушниці, які було опечатано. На наступний день він направив працівників Парку, які разом з працівниками єгерської служби визначили місце скоєння порушення - ліс, це була територія ДП «Любешівагроліс» на той час, яка відносилась до НПП «Прип`ять-Стохід», а користувачами угідь була Любешівська районна громадська організація «УТМР», на ділянках встановлені відповідні знаки. Полювання, перебування з розчохленою мисливською зброєю там заборонено.

Свідок ОСОБА_22 суду повідомив, що мав документи на зброю та полювання, до цього працював інспектором служби охорони НПП «Прип`ять-Стохід». У суботу, 03.10.2020 року, поїхав автомобілем «Renault» близько 17 год з собакою на полювання на качку на полі - не в лісі, не на території Парку. Залишив машину і пішов до болота, простояв там години півтори-дві, але ні разу не стріляв. Пішов до машини, відкрив багажник, поклав чохол і на нього рушницю. Відійшов на метрів 20-30 по собаку, і коли повертався до машини, побачив, що світяться ліхтарики і бігли люди. Це було близько 19 год, було вже темно. Як стало відомо пізніше, це були єгері. Зокрема ОСОБА_49 без його дозволу забрав рушницю з автомобіля, не запитуючи документів, і поніс до їх джипа. Ніж і патронтаж залишилися при ньому. Свідок пішов за ним, у тому джипі сидів також ОСОБА_50 , якого не випускали, і не пускали до нього. Через хвилин 15-20 зі сторони села вийшов ОСОБА_40 , без рушниці, до нього підбігли єгері. Де був ОСОБА_51 , не знає, але його автомобіль та автомобіль ОСОБА_52 також були на тому місці. У той час біля автомобіля свідка був ОСОБА_14 , який кидав у відкритий багажник пустий мішок і закрив багажник. Потім свідок викинув цей мішок до ОСОБА_14. Інших мішків він не бачив. Почали казати, що знайшли якесь м`ясо і що це вони застрелили. При цьому, ніхто не представлявся. Він ні від кого не втікав. У багажнику його автомобіля були плями від малини, сліди якої брали на експертизу. Незадовго приїхали працівники поліції. Крім поверхневих оглядів та слідчих дій, які були проведені у той вечір, його більше працівники поліції не викликали. Оглядали також його собаку. На ньому ніяких слідів крові чи то якихось інших не було. Повідомляв поліцейським, що ОСОБА_18 вкрав його зброю. Також до відділення поліції забрали його автомобіль. Ні з ким попередньо не домовлявся про полювання. Верхній одяг був постійно на ньому до завершення всіх процесуальних дій. На тому місці інших мисливців не бачив, але було чутно ще два-три постріли і гавкіт собак, проїжджав білий ОСОБА_53 . Місце, де їх виявили працівники єгерської служби та де вони спілкувалися, - не входить до територій Парку, а ліс недалеко від того місця - входить. Інші чоловіки були також з рушницями і без дичини. Кому належали виявлені мішки з м`ясом - не знає.

Свідок ОСОБА_23 суду повідомив, що три-чотири роки тому 03 жовтня приїхав автомобілем полювати на качку, припаркувався на полі, інших автомобілів не було, людей не бачив. Попередньо про полювання ні з ким не домовлявся. Стріляв два рази по голубу на полі, - не влучив, через півгодини-годину прийшов до автомобіля, зачохлив рушницю (16-го калібру), поклав її в автомобіль. Патронтажу у нього не було. Був одягнутий в армійський кітель. Потім по фарах побачив, як виїхав автомобіль і мотоцикл на дорогу, після чого з ліхтариками вибігли, як вияснилось, працівники лісової охорони, почали крутити руки, світити в очі. ОСОБА_14 викрав його зброю - вихватив її і побіг. Свідок почав показувати документи на зброю, їх також вихватив і побіг. ОСОБА_14 показав своє посвідчення та повідомив, що знайшли м`ясо. Через деякий час пішов з єгерями до автомобіля ОСОБА_22 , у нього також рушницю забрали і хотіли відкрити автомобіль брата ( ОСОБА_52 ), який також там був, але він не дозволив. Автомобіль ОСОБА_22 стояв за метрів 50-70 і біля нього автомобіль брата. ОСОБА_40 ходив шукав собаку, прийшов десь через годину. Чоловіків три-чотири принесли, чи то привезли мішки з м`ясом, ішли в напрямку до їх автомобілів. Хотіли принести до його машини, але він не пустив. Потім приїхав ОСОБА_50 у автомобілі з єгерями, припаркувались за метрів 10 від його автомобіля. Ввечері також було чути ще якісь постріли. Лося не бачив, мішків не переносив. Пізніше приїхали працівники поліції, оглядали його автомобіль.

Свідок ОСОБА_55 , спеціаліст-криміналіст СУ ГУНП у Волинській області, суду повідомив, що він у складі слідчо-оперативної групи як спеціаліст-криміналіст Любешівського ВП зі слідчим ОСОБА_28 виїхали на місце події. Приїхали до лісового масиву на галявину, де було чотири чоловіки та працівники єгерської служби, які вказали, що до них надійшло повідомлення про порушення правил полювання. Вони прибули на те місце і виявили там чотирьох чоловіків з рушницями (гладкоствольними, три з них - з вертикальним розміщенням стволів) та мішками з м`ясом. Автомобілів було чотири, один - лісової охорони, інші - тих чоловіків. Був один мішок-рюкзак типу військового, та один чи два білих пакувальних мішки, іншого не пам`ятає. Два чи три були пакувальні, а один точно тряпчаний. Пам`ятає, що біля автомобіля, можливо, був один мішок, а де знаходилися чоловіки - не може сказати. Також було дві собаки. Після чого проводився огляд місця події, а саме автомобілів, недалеко від лісового масиву (за метрів сто) свідок безпосередньо проводив зйомку, упаковував та опечатував разом зі слідчим речові докази і сліди можливого правопорушення. Під час огляду розпаковували мішки, які були вологі та просочені речовиною бурого кольору, всередині яких знаходилося м`ясо. Чоловіки на той момент не були затримані, про застосування сили ніхто не повідомляв. Одна з рушниць була в одному автомобілі, інші біля чоловіків. Перед пакуванням зброя оглядалась, можливо, був запах пороху, не пригадує. Чи була виявлена кров на речах чоловіків, не пам`ятає. Вилучене м`ясо забрала поліція. Також під час даного огляду та оглядів на наступний день у світлу пору доби були виявлені патрони, однак їх кількості та калібру не пам`ятає. На наступний день недалеко від місця події в лісі знайшли шкіру, у якій був дріб, а також пижі. На місці, де були виявлені чоловіки, були виявлені патрони. Скарг та зауважень до слідчих дій, наскільки пам`ятає, не було.

Свідок ОСОБА_56 зазначив, що в жовтні 2020 року у складі СОГ Любешівського РВ виїздив по повідомленню про злочин до лісового масиву, де проводили огляд місця події по незаконному полюванню. Відповідно, вилучали продукти полювання - м`ясо в мішках та в зелених рюкзаках, три транспортні засоби, які там перебували, мисливську зброю. На місці перебували працівники лісової охорони, які вказували про те, що затримали мисливців з продукцією полювання під час того, як вони виходили з лісу. Ці люди - мисливці, теж були на місці по приїзду. Одяг, наскільки пригадує, не вилучався, крім однієї куртки камуфляжної, на якій були сліди рбк. Собаки були теж, дві чи три. Мішки з м`ясом опечатували та передавали на відповідальне зберігання підприємцю ОСОБА_57 для поміщення у промисловий холодильник. Наступного дня теж виїздили на місце, де виявили рештки лося. Це заболочена лісова місцевість недалеко від місця затримання осіб напередодні ввечері, розташоване більш у глибину лісового масиву. Всі знайдені рештки вилучались, шкіра, пам`ятає, була та рештки балістичного походження - дріб, набої. Будь яких зауважень не надходило та заяв чи скарг на дії лісової охорони теж не було.

Свідок ОСОБА_58 вказав, що у жовтні 2020 року, працюючи у Любешівському РВ на лінію «102» надійшов виклик про виявлення осіб, які ймовірно причетні до незаконного полювання в районі села Пожіг. На місце виїхала СОГ. На в`їзді в село з правої сторони було виявлено автомобілі, були працівники єгерської служби - ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та працівник Парку - ОСОБА_15 . Біля автомобілів було два місцевих жителі, а потім невдовзі з`явилось ще два - вийшли з лісу. Пізніше приїхав директор Парку ОСОБА_45 та його заступник. Пострілів та гону собак не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_61 вказав, що у зв`язку із тим, що багато часу минуло, пам`ятає, що у складі СРПП виїхав по повідомленню про незаконне полювання, яке надійшло на лінію «102», з ким їхав не пам`ятає. Там були присутні працівники лісової охорони - ОСОБА_18 та ОСОБА_14 , решти, хто був, не пригадує, але їх було більше. Займався охороною місця події та перебував там до вказівки слідчого. Особисто нічого не фіксував, але пригадує, що вилучалось м`ясо та рушниці

Експерт ОСОБА_62 повністю підтвердив висновки, викладені у експертизі, що ним проведена. Додатково пояснив, що всі тварини, які мають роги, відносяться до «рогатої худоби». Сироватка, якою вони користуються, однаково реагує на всі види рогатої худоби. Існують сироватки, які реагують на кров людську, рогатої худоби, птиці, коня, собаки, кота, свині, кроля. Всі сироватки мають сертифікат якості, на яких вказано, з чим вони реагують. У даному випадку кров відреагувала на сироватку рогатої худоби. Розмежування сироваток для кваліфікації по величині рогатої худоби на сьогодні немає.

Також винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, зокрема:

-витягом з ЄРДР від 04.10.2020 року по кримінальному провадженні №0000213 за ч.2 ст.248 КК України;

-рапортом про прийняття та реєстрацію заяви в ІТС ІПНП Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області 03.10.2020 року за №2482;

-протоколом огляду місця події від 03-04.10.2020 року з додатками;

-протоколом огляду речей та документів від 04.07.2023 року з додатками, а саме флеш-носія «Kingston» adapter з micro SD флеш-картою 16 Gb;

-протоколом огляду речей від 04.10.2020 року з додатками, а саме м`яса та фрагментованих рештків лося (лапи, ребра, внутрішні органи, вуха, губа);

-протоколом огляду речей від 04.10.2020 року з додатками, а саме дозволу на зброю НОМЕР_18 від 23.12.1996 року на ім`я ОСОБА_6 , паперової контрольної картки обліку добутої дичини і порушень правил полювання серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення мисливця серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , паперової сезонної пільгової картки відстрілу хутрових звірів ПМО 100% серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 , мисливсько-рибальського квитка № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 , дозволу на зброю НОМЕР_17 від 01.11.2000 року на ім`я ОСОБА_23 , дозволу на зброю НОМЕР_19 від 12.04.2017 року на ім`я ОСОБА_7 , паперової сезонної пільгової картки відстрілу хутрових звірів ПМО 50% серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_7 , паперової контрольної картки обліку добутої дичини і порушень правил полювання серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_7 , мисливсько-рибальського квитка № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду речей від 07.10.2020 року з додатками, а саме 2 чохлів від зброї, 4 патронів до гладко ствольної зброї 16-го калібру, 1 гільзи від патрона до гладко ствольної зброї 16-го калібру; камуфляжної куртки зеленого кольору, частково пошкодженого рюкзака світло-зеленого кольору, 2 патронажів;

-протоколом огляду речей від 28.10.2020 року з додатками, а саме транспортних засобів, які були вилучені при ОМП 03-04.10.2020 року;

-протоколом огляду речей від 07.10.2020 року з додатками, а саме 6 патронів до гладко ствольної зброї 16-го калібру, 7 патронів до гладко ствольної зброї 12-го калібру, патронажу з ремінцем та чохлом для ножа, рюкзака світло-зеленого кольору;

-постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 04.10.2020 року;

-ухвалами Любешівського районного суду Волинської області про арешт майна від 06.10.2020 року та про скасування арешту на майно від 11.11.2020 року;

-відповіддю на запит НПП «Прип`ять-Стохід» №291 від 05.10.2020 року;

-розрахунком розміру компенсації за незаконне добування тварин, занесених до Червоної книги України;

-протоколом огляду місця події від 04.10.2020 року на території урочища «Селище» поблизу с. Пожог Волинської області з додатками;

-протоколом огляду місця події від 04.10.2020 року на території урочища «Селище» з додатками;

-висновком експерта №2.1-1261/20 від 22.01.2021 року з додатками, відповідно до якого у складі речовин сіро-чорного кольору, нашарування яких були наявні внутрішніх поверхнях каналів стволів (верхнього і нижнього), представлених на експертизу мисливських рушниць марок «ИЖ 27Е» (№ НОМЕР_2 ) та «ИЖ 27Е» (№Н15390) виявлено продукти пострілу (згоряння) бездимного пострілу. Постріли проводились набоями, які були споряджені пороховими зарядами на основі нітроцелюлозного одноосновного пороху;

-висновком експерта №СЕ-19/103-21/7207-БЛ від 13.10.2021 року;

-висновком експерта №СЕ-19/103-21/9226-БЛ від 15.11.2021 року;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.01.2022 року з додатками;

-положенням про НПП «Прип`ять-Стохід»;

-висновком експерта №8890 від 11.04.2022 року, відповідно до якого розмір шкоди (збитків), заподіяної державі внаслідок незаконного полювання, а саме відстрілу лося звичайного, що перебував у стані природної волі на території НПП «Прип`ять-Стохід» та занесений в Червону книгу України становить 130000 гривень;

-висновком судово-ветеринарної експертизи №318-12.04 від 30.06.2022 року, відповідно до якого представлені об`єкти на дослідження належать декільком тваринам одного біологічного виду, різного віку біологічного виду Лось звичайний. Виявлено множинні вогнепальні (кульові та дробові) пошкодження шкіри, кісток, легень;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.06.2022 року за участю свідка ОСОБА_13 з відеозаписом вказаної слідчої дії;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.06.2022 року за участю свідка ОСОБА_10 з відеозаписом вказаної слідчої дії;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 05.07.2022 року за участю свідка ОСОБА_12 з відеозаписом вказаної слідчої дії;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 05.07.2022 року за участю свідка ОСОБА_14 з відеозаписом вказаної слідчої дії;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 05.07.2022 року за участю свідка ОСОБА_15 з відеозаписом вказаної слідчої дії;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.06.2022 року за участю свідка ОСОБА_11 з відеозаписом вказаної слідчої дії;

-відповіддю на запит ТСЦ МВС №0743 від 17.06.2022 року №31/3/3-519;

-відповіддю на запит Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від 23.06.2022 року №1677/53/01-22;

-відповіддю на запит Любешівської організації УТМР від 22.06.2022 року №6;

-рішенням Волинської обласної ради від 04.11.1997 року №12/3 «Про надання мисливських угідь користувачам в області»; рішенням Волинської обласної ради від 29.10.1999 року №9/2 «Про внесення змін та доповнень до рішення обласної ради від 04.11.1997 року №12/3»; рішенням Волинської обласної ради від 22.07.2014 року №27/42

-картою-схемою розподілу на єгерські обходи Любешівської районної організації УТМР та статутом Громадської організації «УТМР»;

-відповіддю на запит ДП «Любешівське ЛМГ» від 23.06.2022 року №01-10/367;

-відповіддю на запит Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства від 30.06.2022 року №04-07/695-22;

-повідомленням НПП «Прип`ять-Стохід» від 27.06.2023 року №193 з додатками;

-повідомленням філії «Любешівське ЛМГ» від 29.06.2023 року №01-10/351-23;

-повідомленням НПП «Прип`ять-Стохід» від 12.07.2023 року №207;

-копіями мисливсько-рибальського квитка НОМЕР_20, посвідчення мисливця серії НОМЕР_10 та дозволу на право зберігання і носіння вогнепальної зброї НОМЕР_21 на ім`я ОСОБА_7 ;

-висновком експерта №79/і від 15.09.2023 року, відповідно до якого на представленій на дослідження куртці виявлені сліди крові, яка належить тварині виду «рогата худоба».

Нормами профільного Закону України «Про мисливське господарство та полювання» (далі - Закон), а саме статтями 1 та 12, полюванням визначаються дії людини, спрямовані на вистежування, переслідування з метою добування і саме добування (відстріл, відлов) мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах. До полювання прирівнюється перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня); перебування осіб на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю.

Згідно з п.2 ч.1 ст.20 вказаного Закону метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється:полювання в заборонених для цього місцях, а саме на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, де це заборонено відповідно до положень про них. Дії, зазначені в пунктах 1-8 цієї статті, відповідно до законодавства кваліфікуються як незаконне полювання. Особи, винні у незаконному полюванні, несуть відповідальність згідно із законами. Виявлені тварини (або їх частини) та знаряддя добування таких тварин, законність набуття яких не підтверджена відповідними документами, вважаються незаконно добутими.

Отже, об`єктом злочину незаконного полювання є встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення тваринного світу суходолу - диких звірів і птахів як невід`ємної складової частини довкілля. Предметом незаконного полювання виступають мисливські тварини. З об`єктивної сторони злочин виражається у: 1) порушенні правил полювання, якщо воно заподіяло істотну шкоду; 2) незаконному полюванні в заповідниках або на інших територіях та об`єктах природно-заповідного фонду; 3) полюванні на звірів, птахів чи інші види тваринного світу, що занесені до Червоної книги України.

Незаконне полювання у заповідниках або на інших територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або полювання на об`єкти тваринного світу, що занесені до Червоної книги України, є формальним складом злочину і вважається закінченим з моменту початку полювання незалежно від того, чи були фактично здобуті відповідні мисливські тварини. Здійснення незаконного полювання в заповідниках чи на інших територіях та об`єктах природно-заповідного фонду або полювання на звірів, птахів чи інші види тваринного світу, що занесені до Червоної книги України, тягне за собою кримінальну відповідальність за ст. 248 КК незалежно від факту настання чи ненастання шкідливих наслідків.

Аналізуючи усі зібрані докази у їх сукупності, на винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , крім вищеперерахованих письмових доказів, вказують і показання свідків у справі. Як було встановлено під час судового розгляду, місцем вчинення незаконного полювання є квартал 19 лісового масиву Любешівського лісництва ДП СЛАП «Любешівагроліс» станом на дату вчинення злочину (філії «Любешівське лісомисливське господарство» ДП «Ліси України» станом на даний час) та розташований поблизу с. Пожіг Любешівського (Камінь-Каширського станом на даний час) району Волинської області, що входить до Природно-заповідного фонду - Національного природного парку «Прип`ять-Стохід» (далі - ПЗФ та НПП «Припять-Стохід», або Парк) без вилучення із лісогосподарського використання. У 2020 році зазначена територія використовувалася Любешівською районною громадською організацією УТМР для ведення мисливського господарства, а саме - для розведення та збереження диких тварин та птахів, при цьому полювання там заборонено відповідно до ст.21 Закону України «Природно-заповідний фонд України». Зазначену приналежність до земель ПЗФ, окрім вказаних у вироку документів, підтверджено і поясненнями свідків.

Отже, у вказаному місці 03.10.2020 року відбувалась подія злочину. Відповідно, свідками даної події були саме працівники лісової охорони, єгері, ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , які в силу своїх професійних обов`язків перебували у лісовому масиві, здійснюючи виїзний рейд по контролю за дотриманням правил полювання на території району відповідно до наданих законом прав та наказу директора ДП «Любешівське лісомисливське господарство » № 62/1 від 21.07.2020 року про створення рейдової групи, до якої входили зокрема: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 .

Законом України «Про мисливське господарство та полювання» визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, відповідно до законодавства мають право перевіряти документи на право полювання та добування мисливських тварин в інших цілях, зупиняти транспортні (плавучі) засоби та проводити їх огляд та огляд речей, знарядь полювання, добутої продукції та інших предметів; доставляти осіб, які порушують вимоги цього Закону, до органів Національної поліції, органів місцевого самоврядування; вилучати в осіб, які порушують правила полювання, знаряддя добування тварин, транспортні (плавучі) засоби, обладнання і предмети, що були знаряддям порушень, незаконно добутих тварин та іншу продукцію полювання, а також відповідні документи; проводити фотографування, звукозапис, кіно- та відеозйомку як додаткові заходи для запобігання та розкриття порушень правил полювання та інших вимог, установлених цим Законом; зупиняти чи припиняти полювання та іншу діяльність, що провадиться з порушеннями вимог, установлених цим Законом;

Вказані права поширюються також на єгерів та посадових осіб користувачів мисливських угідь, уповноважених на охорону державного мисливського фонду (в межах, закріплених за користувачами мисливських угідь), на державних районних мисливствознавців, головних лісничих, лісничих, головних мисливствознавців та мисливствознавців держлісгоспів, інших державних лісогосподарських підприємств, а також державних лісомисливських та державних мисливських господарств. Посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, посадові особи користувачів мисливських угідь, уповноважені на охорону державного мисливського фонду під час виконання службових обов`язків, проведення рейдів, пов`язаних з охороною державного мисливського фонду, можуть перебувати у мисливських угіддях із зброєю.

З огляду на проаналізоване законодавство, специфіку місця й часу вчинення злочину, під час судового слідства не знайшло свого підтвердження зауваження сторони захисту щодо відсутності повноважень на дії, які були застосовані до обвинувачених під час затримання, та зацікавленість цих осіб. Підстав, які б вказували, що мали місце висловлені обвинуваченими позиції щодо наклепу працівників лісової охорони та поліції на усіх учасників полювання, застосування до них заборонених методів під час затримання, фабрикування доказів з метою обмовляння обвинувачених, підкидання мішків з продукцією полювання, судом не встановлено. Обвинувачені, кожен зокрема, та їх адвокати вказували, що не зверталися до відповідних органів з повідомленням про вказані неправомірні дії з метою їх оскарження, при цьому, не змогли надати об`єктивного тому пояснення. Крім цього, всі особи, які брали участь у затриманні правопорушників допитані в судовому засіданні як свідки, попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Отож, суд покладає в основу обвинувального вироку показання свідків, що сприймав безпосередньо у судовому засіданні під час розгляду справи, вони є узгодженими між собою та іншими доказами у справі. Показання свідків ОСОБА_63 та ОСОБА_23 в частині їх непричетності до незаконних дій, суд сприймає критично, оскільки відносно вказаних осіб матеріали виділено в окреме провадження, а також ОСОБА_23 перебуває у родинних відносинах із ОСОБА_6 .

Між тим, суд звертає увагу, що суспільна небезпечність дій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визначається їхнім свідомим посяганням на встановлені правовідносини, а саме об`єкт злочину: охорони, раціонального використання та відтворення тваринного світу, про що вказує наступне. Кожен з із обвинувачених має посвідчення мисливців з 1997 року та перебувають у складі УТМР впродовж досить тривалого часу ( ОСОБА_6 вступив до членів Любешівського Р/Р УТМР у 1995 році, а ОСОБА_7 - у 1988 році). Більше того, обидва обвинувачених є корінними жителями вказаної місцевості та, відповідно, добре обізнані із належністю територій до Національного природного парку «Прип`ять - Стохід», правилами полювання та його забороною на цих землях. Встановлене свідчить про свідоме нехтування правилами та вказує на прямий умисел обвинувачених на здійснення незаконного полювання.

Наявність у момент виявлення працівниками лісової охорони собаки, рушниці, патронів та всієї мисливської амуніції, які належали обвинуваченому ОСОБА_6 , вказують на його готовність до полювання. Спроба втечі останнього, під час того, як усі члени групи мисливців були виявлені єгерями з продукцією полювання неподалік розташування транспортних засобів порушників, додатково підтверджують причетність до неправомірних дій та свідоме розуміння вчиненого. Версію обвинуваченого ОСОБА_6 щодо наявності усіх перерахованих засобів для полювання у зв`язку з необхідністю у пошуках зниклого незадовго до вказаних подій собаки, що було підставою його перебування у лісовому масиві, суд визнає вибраним способом захисту з метою уникнення відповідальності та не приймає до уваги.

За викладених обставин, суд також визнає неспроможним і пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який вказав, що він перебував у місці затримання, оскільки полював на качку, на що відповідно мав дозвіл, та ніяких мішків з м`ясом він не ніс, а чому його оговорюють працівники лісової охорони й поліції щодо його перебування з продукцією полювання під час затримання, пояснити не може та не розуміє, чому його було затримано, а перебування усіх чотирьох мисливців в одному місці в один час, ніщо інше, як випадковість.

Отож, перебування обох обвинувачених та інших двох осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, в один час, в одному місці біля лісового масиву, при цьому кожен з учасників вказаної групи мали при собі знаряддя для мисливства - рушниці, собак, набої та перебували з продукцією полювання - мішками та рюкзаками з м`ясом, які зафіксовані на фототаблицях до протоколу огляду місця події від 03-04.10.2020 року, підтверджують вчинення незаконного полювання за попередньою змовою групою осіб, як кваліфікуючу обставину вчинення інкримінованого обвинуваченням злочину. Вказане, крім того, підтверджується і наявністю транспортних засобів членів групи, які були розташовані поруч один з одним на місці, де відбулось затримання, а також інформацією, наданою операторами телекомунікації про з`єднання у період часу з 01.10.2020 року по 05.10.2020 року між номерами телефонів усіх учасників групи, напередодні вказаних в обвинуваченні обставин.

Висновками експертизи №318-12.04 від 30.06.2022 року ідентифіковано рештки тварин, які вилучено під час огляду місця події від 04.10.2020 року та продукції полювання (м`ясо), що вилучено під час огляду місця події 03-04.10.2020 року, як такі, що походять від лося звичайного.

Все вищевказане у своїй сукупності доводить здобуття обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими двома особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, тварини, яка занесена до Червоної книги України, шляхом колективного полювання, вчиненого групою осіб. При цьому, судом враховуються пояснення свідків про те, що впродовж 03 та 04 жовтня 2020 року у місці події будь-яких інших осіб не спостерігалося.

На підставі всіх встановлених обставин, суд вважає доведеною версію обвинувачення, а позицію захисту щодо їхнього місцезнаходження у місці події злочину - випадковим збігом обставин, малоймовірною.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, взаємопов`язані між собою та підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинувачених та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, а їх сукупність - з точки зору взаємозв`язку є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення

Розглядаючи кримінальне провадження щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод в наданні доказів, їх дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом в межах пред`явленого обвинувачення, безпосередньо дослідивши та перевіривши усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу злочину, інкримінованого обвинуваченим, надавши оцінку вказаним обставинам, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає будь-яке інше розуміння подій, викладених в обвинувальному акті, і вказана версія обвинувачення не містить сумнівів в її обґрунтованості.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством, узгоджуються між собою та показаннями представника потерпілої юридичної особи та свідків.

Показання обвинувачених суд оцінює критично, вважає їх неспроможними та такими, що надавались з метою уникнення обсягу відповідальності за вчинене, розцінює їх як спосіб захисту, оскільки вони суперечать і спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а також показаннями свідків, які суд і покладає в основу обвинувального вироку. Всі вони в своїй сукупності є послідовними у певній частині, узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, не суперечать іншим доказам, наявним у матеріалах провадження й дослідженим у судовому засіданні.

Порушень вимог кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і на кваліфікацію їх дій або перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, судом не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Висновком експерта від 22.01.2021 року №2.1-1261/20 встановлено, що у складі речовин сіро-коричневого кольору, нашарування яких були наявні на внутрішніх поверхнях каналів стволів, представлених на експертизу мисливської рушниці марки «ТОЗ 34Р», 12 калібру з заводським номером НОМЕР_11 , що належить ОСОБА_6 , не виявлено продуктів пострілу (згорання) бездимного і димного порохів. Крім того, висновком експерта від 13.10.2021 року № СЕ-19/103-21/7207-БЛ встановлено, що виявлені на шкірі лося та вилучені 4 металевих предмета, схожих на метальні снаряди, що використовуються для спорядження мисливських патронів, є деформованими метальними снарядами (картеччю), що використовується для стрільби з гладкоствольної мисливської зброї та 4 паперові предмети, виявлені біля шкіри лося, схожі на пижі від патронів, є картонними прокладками, що використовуються для спорядження мисливських патронів 16 калібру до гладкоствольної мисливської зброї 16 калібру, так як і виявлені та вилучені патрони в кількості 21 штуки, що є придатними до стрільби, відносяться до 16 калібру, про що вказано у висновку експерта від 15.11.2021 року № СЕ-19/103-21/9226-БЛ. Отож, з огляду на висновки експертиз, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_6 вказівку про здійснення саме ним відстрілу тварини, оскільки це не доведено належними та достатніми доказами у даному кримінальному провадженні, з огляду на різницю калібру та відсутність продуктів пострілу його рушниці.

Також підлягає зміні, на думку суду, і формулювання щодо ОСОБА_7 шляхом аналогічного виключення вказівки про здійснення саме ним відстрілу тварини, замінивши на формулювання про застосування останнім зброї зважаючи на те, що відповідно до висновку від 22.01.2021 року №2.1-1261/20 експертною установою хоч і встановлено, що на рушниці «ИЖ-27», № НОМЕР_1 , яка належить обвинуваченому ОСОБА_7 , наявні сліди пострілу та її належність до 16 калібру, як і набої та картечі у місці вчинення злочину, в тому числі, на шкірі лося, однак, доказів, які б ідентифікували, що саме постріл з його рушниці мав наслідком отвори на шкірі лося, а отже його відстріл - під час судового слідства не здобуто. Вказана зміна (уточнення) формулювання обвинувачення, яке знайшло своє підтвердження у підсумку розгляду кримінального провадження, не впливає на його кваліфікацію.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.248 КК України.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» п. 282). Таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, встановлених судом.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

У кримінальних провадженнях № 205/7091/16-к у постанові від 17 жовтня 2019 року, № 206/5073/15-к у постанові від 12 вересня 2018 року, Верховний Суд наголосив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Відповідно до ст. 65-67 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує, що вчинений ними злочин, згідно зі ст.12 КК України, є нетяжким злочином, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, обстановку, спосіб і місце його вчинення, конкретні обставини справи, наявність шкоди та її розміру, завданої злочином, яка обвинуваченими не відшкодована, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, яку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен зокрема, не визнали, обставини, що характеризують поведінку обвинувачених до вчинення кримінального правопорушення, обставини, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останніх після вчинення кримінального правопорушення, тому призначає обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожному зокрема, покарання в межах санкції ч. 2 ст. 248 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Разом з тим, суд бере до уваги характеризуючі дані вказаних осіб, які, кожен зокрема, раніше не судимі, документальні дані про звернення їх за психіатричною та наркологічною допомогою відсутні. Відповідно до висновків, викладених у досудових доповідях про обвинувачених у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, відділ з питань пробації вважає, що виправлення вказаних осіб можливе без обмеження або позбавлення волі.

Отже, підсумовуючи вищевказане, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, суд вважає можливим виправлення винних без реального відбування покарання, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, яке буде достатнім для виправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та запобігання вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Призначення такого покарання буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого злочину, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства, правами потерпілих та осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності.

Разом з тим з урахуванням характеру кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у зв`язку із заняттям певною діяльністю - полюванням, на підставі ч.2,3 ст.55 та ст. 77 КК України суд визнає за неможливе збереження за ними права займатися вказаною діяльністю, як додаткове до основного покарання строком на два роки. У зв`язку із призначенням додаткового покарання зобов`язати обвинувачених здати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства посвідчення мисливців. Строк додаткового покарання обчислювати з моменту набрання законної сили вироком.

При вирішенні цивільного позову Любешівської районної громадської організації Українського товариства мисливців та рибалок (УТМР) до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування шкоди солідарно, завданих внаслідок вчинення злочину суд виходить з наступного.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник цивільного позивача просив стягнути з обвинувачених на користь бюджету Любешівської районної громадської організації Українського товариства мисливців та рибалок шкоду, заподіяну внаслідок незаконного полювання у сумі 130000 гривень, розмір якої розрахований відповідно до додатку 1 до постанови КМУ №1030 від 07.11.2012 року «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)».

Вказане повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідженими під час судового розгляду справи, серед іншого, висновком експерта №8890 від 11.04.2022 року, тому цивільний позов є підставним та обґрунтованим у заявленому розмірі та підлягає до задоволення.

Запобіжні заходи щодо обвинувачених не застосовувалися.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.Увалу слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 06.10.2020 року в частині накладення арешту на майно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати.

З врахуванням наявності виділених матеріалів в інше кримінальне провадження щодо двох інших осіб, речові докази, які не належать обвинуваченим, залишити в місці їх зберігання.

Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України стягнути солідарно з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. 50, 65-67 КК України, ст.373, 374, 392-395КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 248 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 позбавити права займатися полюванням строком на 2 роки.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 248 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 позбавити права займатися полюванням строком на 2 роки.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в дохід держави витрати за проведення:

- судової вибухово-технічної експертизи №2.1-1261/20 від 22.01.2021 року у розмірі 2615 гривень 20 копійок;

- судової експертизи зброї №СЕ-19/103-21/7207-БЛ від 13.10.2021 року у розмірі 6006 гривень 70 копійок;

- судової експертизи зброї №СЕ-19/103-21/9226-БЛ від 15.11.2021 року у розмірі 1029 гривень 72 копійки;

- судової інженерно-екологічної експертизи №8890 від 11.04.2022 року у розмірі 7550 гривень 80 копійок;

- судово-ветеринарної експертизи №318-12.04 від 30.06.2022 року у розмірі 2500 гривень.

Цивільний позов Любешівської районної громадської організації Українського товариства мисливців та рибалок (УТМР) до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 130000 гривень завданих збитків.

Увалу слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 06.10.2020 року в частині накладення арешту на майно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - скасувати.

Речові докази, а саме:

- собаку із кличкою «Шило» віком 6 років; автомобіль світло - жовтого кольору марки «Audi 80» р.н.з. НОМЕР_12 ; дозволи на право носіння та зберігання зброї на ім?я ОСОБА_7 НОМЕР_21, ОСОБА_6 НОМЕР_18 - залишити власникам за належністю;

- патронтаж, у якому знаходиться 8 патронів до гладкоствольної зброї

12 - го калібру, який знаходяться в камері схову речових доказів Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області - знищити;

- порожній чохол від гладкоствольної зброї чорно - коричневого кольору, два полімерні мішки білого кольору із м?ясом і внутрішніми органами тварини та два тканинні рюкзаки зеленого кольору із м?ясом і внутрішніми органами тварини, загальною вагою 80 кг; камуфляжну куртку зеленого кольору із слідами РБК; чотири патрони до гладкоствольної зброї 16 - го калібру та одну гільзу патрона до даної зброї аналогічного калібру, рюкзак зеленого кольору зі слідами РБК; полімерний мішок із слідами РБК; зразки шерсті невідомого походження, які вилучені у багажнику автомобіля «Renault» р.н.з. НОМЕР_13 , змив РБК із нижньої полімерної підставки чорного кольору, яка знаходилась у багажнику автомобіля «Renault» р.н.3. НОМЕР_13 та контрольний зразок предмета носія, порожній чохол від зброї зеленого кольору; мисливську рушницю із маркуванням «ALTAY» № НОМЕР_15 , мисливську рушницю із маркуванням «ИЖ 27Е» № НОМЕР_16 , на якій наявні сліди РБК, змив РБК зі ствола рушниці «ИЖ 27Е» № НОМЕР_16 , разом із контрольним зразком предмета носія; патронтаж, у якому знаходиться 11 патронів до гладкоствольної зброї 16 - го калібру, шкіру відстріляної самки лося, загальною вагою 21,5 кг; фрагментовані рештки самки лося у вигляді лап із копитами, грудної клітки, вух, губи та шиї, загальною вагою 52,5 кг, які упаковані до чотирьох полімерних мішків; чотири металеві предмети, які схожі на метальні снаряди від патрона та були виявлені на шкірі самки лося, упаковані до паперового конверта; чотири паперові предмети, схожі на пижі від патронів, які упаковані до паперового конверта; зразки шерсті зі шкіри самки лося, які упаковані до паперового конверта: зразки крові, які упаковані до паперового конверта; рюкзак із тканини зеленого кольору зі слідами РБК, який упакований до полімерного пакета скріпленого паперовою биркою; патронтаж коричневого кольору, 7 патронів до гладкоствольної зброї 12 - го калібру, шість патронів до гладкоствольної зброї 16 - го калібру, ніж із руків?ям темно - коричневого кольору, на клинку якого наявні сліди РБК, - залишити у місці їх зберігання.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію мисливської рушниці із маркуванням «ИЖ 27Е» № НОМЕР_2 та гладкоствольної мисливської рушниці марки «ТОЗ 34Р» НОМЕР_14, яка знаходиться у чохлі чорно - коричневого кольору, що знаходяться в камері схову речових доказів Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, та конфіскувати в дохід держави.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області шляхом п одачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1