Справа № 515/6/25
Провадження № 1-кп/515/124/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області кримінальне провадження №0000829, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 листопада 2023 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Старокозаче Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , 19 липня 2023 року о 22 годині 25 годині, у темний час доби, у суху погоду, без опадів, керуючи технічно справним вантажним сідловим тягачем «MAN TGA 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом «SHMITZ GOTHA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух в територіально-адміністративних межах м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, по проїзній частині автодороги М-15 «Одеса Рені», на якій організовано двосторонній рух, дві смуги для руху в напрямку м. Одеса, та три смуги для руху у зустрічному напрямку, смуги зустрічних напрямків руху розділені переривчастою та суцільною смугами розмітки, смуги попутних напрямків розділені переривчастою лінією дорожньою розмітки.

Здійснюючи рух у напрямку до м. Одеса по другій смузі для руху (перша смуга для руху була зайнята припаркованими вантажними транспортними засобами), наближаючись до 143 км вказаної автодороги, на технічно справному вантажному сідловому тягачу «MAN TGA 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом «SHMITZ GOTHA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , рухався, в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год», з фактичною швидкістю 66 км/год, яка перевищувала допустиму швидкість руху на вказаній ділянці, чим порушив вимоги підпункту «б» пункту 12.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (надалі Правил) якими передбачено: «Водієві забороняється»: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи рух у вказаному напрямку зі значним перевищенням швидкісного режиму, не обрав безпечну і допустиму швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, стан і конфігурацію проїзної частини, умови видимості елементів проїзної частини, свої практичні навички керування транспортними засобами, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, за дорожньою обстановкою постійно не стежив, внаслідок чого відповідно не відреагував на її зміну під час появи на проїзній частині пішохода ОСОБА_6 , чим порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 (б) Правил, якими передбачено:

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У подальшому, ОСОБА_4 , у порушення вимог пунктів 12.2., 12.3. та 12.4 зазначених Правил, що зобов`язують водія:

- п. 12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год…

уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не вжив належних і своєчасних заходів до зниження швидкості свого руху до безпечної та допустимої на даній ділянці відповідно до умов видимості дороги, а проявляючи злочинну недбалість, продовжив рух у попередньому режимі зі швидкістю 66 км/год, в результаті чого, маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної пригоди, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, з моменту об`єктивної можливості виявити пішохода ОСОБА_6 , який перебував на проїзній частині фактично рухаючись у попутному напрямку із саморобним візком навантаженим хмизом, своєчасно не відреагував на виниклу перешкоду, не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки або безпечного об`їзду пішохода, й передньою правою частиною вантажного сідлового тягача «MAN TGA 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події смертельно травмовано ОСОБА_6 , якому спричинені наступні тілесні ушкодження: а) закрита черепно-мозкова травма: множинні садна обличчя крововиливи під м`якими мозковими оболонками; б) закрита травма грудної клітини: множинні садна бічних поверхонь грудної клітини, переломи 9-10 правих ребер та 8-10 лівих ребер по лопатковій лінії, розриви пристінкової плеври в проекції переломів, крововиливи у плевральні порожнини, крововиливи під плевру легень, розрив міждольової борозни лівої легені; в) закрита травма черевної порожнини: розриви капсули тканини передньої поверхні правої частки печінки, розриви капсули і тканини задньої поверхні селезінки, хаотичні розриви сальника і брижі тонкої кишки, відрив ділянки тонкої кишки, крововилив у черевну порожнину.

Вищевказані ушкодження у ОСОБА_6 утворилися від дії тупих предметів в результаті дорожньо-транспортної події при зіткненні останнього з транспортним засобом і подальшим контактом ОСОБА_6 з дорожнім покриттям. Всі ушкодження ОСОБА_6 утворилися по одному механізму, практично одночасно, або у дуже короткий проміжок часу, таким чином, складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс поєднаної травми голови, грудної клітки, черевної порожнини, який був небезпечний для життя, в тому числі і в момент заподіяння. Виходячи з п. 4.8 та п. 4.9.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., дана поєднана травма за критерієм небезпеки для життя, згідно п. 2.1.2., п. 2.1.3. «л», «о» та п. 4.6. «Правил…», містить ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_6 перебуває в прямому причинному зв`язку з наявною у нього поєднаною травмою голови, грудної клітки та черевної порожнини у вигляді: крововиливів під м`якими мозковими оболонками; переломів 9-10 правих ребер та 8-10 лівих ребер по лопатковій лінії, розривів пристінкової плеври в проекції переломів, крововиливів під пристінковою плеврою в проекції переломів, крововиливів у плевральні порожнини, крововиливів під плевру легень, розриву міждольової борозни лівої легені; розривів капсули і тканини передньої поверхні правої частки печінки, розривів капсули і тканини задньої поверхні селезінки, розривів сальника і брижі тонкої кишки, відриву ділянки тонкої кишки, крововиливу в черевну порожнину. Безпосередньо причиною смерті ОСОБА_6 став шок.

Згідно з висновком експерта, дії водія ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, під час якої загинув ОСОБА_6 , внаслідок порушення пунктів 12.2., 12.3. та 12.4 Правил дорожнього руху України, оскільки виконуючи вказані вимоги мав технічну можливість, шляхом застосування гальмування при русі з допустимою швидкістю руху за умовами видимості проїзної частини, уникнути наїзду на пішохода.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним, що спричинило смерть потерпілого.

01 січня 2025 року між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавлення права керування транспортними засобами зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, клопотав про затвердження укладеної між ним та прокурором угоди про визнання винуватості. Стверджував, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього ж Кодексу, характер обвинувачення, вид і міру покарання.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно за ст.12 КК України, є тяжким.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_8 погодився на призначення йому узгодженого покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавлення права керування транспортними засобами, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, яке з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, вчинено неумисний тяжкий злочин, обставини його вчинення, особу винного, який характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за наявності пом`якшуючих покарання обставин, якими є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавлення прав керування транспортними засобами, зі звільненням від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, який щиро покаявся, беззастережно визнав свою винуватість.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань, пов`язаних із запобіжним заходом щодо обвинуваченої немає, з огляду на відсутність таких клопотань в учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 18 087,92 грн підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ст.124 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, відповідно до якої суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту на майно, накладеного згідно з ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 липня 2023 року.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст.314, ч. 2 ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 01 січня 2025 року про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 та прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно з п. п 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити, що у відповідності до положень ч. ч. 2, 3 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст. 71, 72 цього Кодексу.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 18 087,92 грн (вісімнадцять тисяч вісімдесят сім грн 92к.) на відшкодування витрат на проведення експертизи.

Скасувати арешт на майно, накладений згідно з ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 липня 2023 року.

Речові докази по справі: автопоїзд у складі сідлового тягача «MAN TGA 18.440» реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом «SHMITZ GOTHA» реєстраційний номер НОМЕР_3 залишити власнику ОСОБА_10 ; саморобний візок залишити потерпілій ОСОБА_11 ; зразки крові водія автомобіля ОСОБА_4 , які поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №1» - знищити; відеозапис з камери відео спостереження, розташованої на будівлі магазину «ТІR» 143 км+800м автодороги Одеса-Рені, який скопійовано на двд-диск та поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №1» - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000829; одяг, в який був одягнений ОСОБА_6 на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме: шорти тканині темно-синього кольору та кросівки з підошвою білого кольору та верхом сірого кольору, які поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет № 1» знищити.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгодженого, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч. 4,6,7 ст. 474 цього кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди або прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена. З цих же підстав може бути оскаржено вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги та такий вирок в касаційному порядку.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженому.

Суддя ОСОБА_1