Провадження № 1-кп/750/145/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002053 від 09 червня 2023 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Анисів, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, , -

обвинуваченого за ст.336 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, 01 травня 2023 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з оголошенням Указом Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, де пройшов медичний огляд відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14 серпня 2008 року, за результатами якого визнаний придатним до військової служби.

В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , 01 травня 2023 року отримав під особистий підпис виклик (повістку), за якою мав з`явитися 03 травня 2023 року о 09 годині 00 хвилин, та був належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, достовірно знав, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року, на території України введено воєнний стан та діє особливий період.

ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022, 03 травня 2023 року о 09 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до військової частини не маючи на це поважних причин не з`явився, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Захисник ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, оскільки обвинувачений на даний час проходить військову службу у лавах Збройних Сил України під час мобілізації.

ОСОБА_4 просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Прокурор підтримала клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та заявлене клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника в повному обсязі, враховуючи наступне.

За змістом ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Таке звільнення здійснюються виключно судом у порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно із ст. 48 КК України - це право, а не обов`язок суду. Застосування ст. 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи, яка вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Відповідно до положень ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Зі змісту вказаної норми Закону вбачається, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення кримінального проступку або нетяжкого злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного кримінального проступку або нетяжкого злочину.

Водночас, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які б свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку.

Як вказано у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Згідно копії витягу з наказу №307 від 24 грудня 2024 року ОСОБА_4 , призваний до лав Збройних Сил України за мобілізацією 24 грудня 2024 року та зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Як вбачається з довідки № 158 від 01 січня 2025 року командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 з 24 грудня 2024 року по теперішній час.

Отже, з моменту призову на військову службу, а саме з 24 грудня 2024 року ОСОБА_4 виконує військовий обов`язок та набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу.

Відтак, з огляду на вищенаведене, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його посткримінальної поведінки, суд приходить до висновку, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та на момент розгляду справи змінилася обстановка, так як військовозобов`язаний ОСОБА_4 з 24 грудня 2024 року до сьогодні проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а тому вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.

Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення. В результаті таких змін в житті обвинуваченого ОСОБА_4 істотно змінилась морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим, на думку суду, втрачається доцільність застосування до нього заходів кримінально-правового впливу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1, 4 ст. 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, суд вважає обґрунтованим клопотання сторони захисту і приходить до висновку про те, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю інших речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 48 КК України, ст.ст. 2, 7, 100, 284-286, 369-372, 376, 393 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002053 від 09 червня 2023 року, відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі статті 48 КК України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, - у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002053 від 09 червня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази у кримінальному провадженні: оригінал довідки військово-лікарської комісії №319 від 01 травня 2023 року, оригінал картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 від 01 травня 2023 року та оригінал розписки Домана про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 03 травня 2023 року- залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Деснянський районний суд міста Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1