У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000054, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Інгулка Баштанського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 29.08.2016 приведений у відповідність із законодавством України вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського АОЮгри рф від 13.10.2015, яким вважається засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 307 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, звільненого 19.03.2021 умовно-достроково на 2 роки 5 місяців 7 днів,

- обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2023 року ОСОБА_7 засуджений:

- за ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць;

- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді у виді арешту строком на 2 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 визначено покарання у виді арешту строком на 2 місяці.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського АОЮгри рф від 13.10.2015, приведеним у відповідність із законодавством України ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 29.08.2016, та остаточно визначено до відбуття ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1 132, 68 грн. Вирішено питання про речові докази та заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить вирок скасувати та закрити провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник просить вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 особисто не підробляв ніяких документів, не був пособником у вчиненні злочину, тому вважає, що в цій частині обвинувачення є недоведеним.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник вважає, що судом першої інстанції допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, а саме, порушення вимог ч. 4 ст. 338 та ст. 382 КПК України. Зазначає, що у судовому засіданні прокурором було змінено обвинувачення в порядку ст. 338 КПК України та безпосередньо перед судовим засіданням, 21.08.2023 ОСОБА_7 було вручено обвинувальний акт із зміненим обвинуваченням та продовжено судовий розгляд справи в цей же день. Тому апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено право на захист обвинуваченого.

Звертає увагу, що матеріалах кримінального провадження міститься протокол огляду місця події від 18.02.2023, з якого вбачається, що ніби ОСОБА_7 надав старшому дізнавачу ОСОБА_8 посвідчення водія, яке ніби у нього було вилучено. Водночас, у долучених до справи матеріалах є протоколи допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були понятими при огляді місця події, проте не були свідками пред`явлення ОСОБА_7 дізнавачу посвідчення водія. Вказані особи пояснили, що посвідчення лежало на капоті і не передавалося старшому дізнавачу ОСОБА_8 .

На думку апелянта, обставини, викладені в протоколі огляду місця події від 18.02.2023, є недійсними. Ці обставини не встановлені судом першої інстанції, а отже з урахуванням всіх обставин справи вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 370 КПК України та підлягає скасуванню.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В кінці липня 2022 року (точну дату та час не встановлено) ОСОБА_7 , з метою отримання можливості керування транспортними засобами, діючи всупереч пункту 20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ №340 від 08.05.1993, з метою використання підробленого документу, а саме, водійського посвідчення категорії «А», ОСОБА_11 у незаконний спосіб, вирішив придбати підроблене посвідчення водія через соціальну мережу «Facebоок».

Виконуючи задумане, ОСОБА_7 через інтернет-листування у соціальній мережі «Facebоок» домовився з невідомою особою про оплатне замовлення підробленого посвідчення водія. В інтернет-листуванні надав невідомій особі всі свої анкетні дані (копії особистих документів), а також своє фотозображення, чим усунув перешкоди на шляху вчинення кримінального правопорушення та сприяв вчиненню підроблення посвідчення водія на його ім`я, будучи пособником, з метою подальшого використання даного документа у власних цілях.

В подальшому, на початку серпня 2022 року (точну дату та час не встановлено) ОСОБА_7 , з метою отримання можливості керування транспортними засобами, діючи всупереч пункту 20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ №340 від 08.05.1993, придбав у невстановленої особи підроблений офіційний документ зі своїм зображенням - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 , ТСЦ 8044, від 25.07.2022. Після чого будучи обізнаним, що вказане посвідчення є підробленим, почав його використовувати. Згідно із вказаним посвідченням ОСОБА_7 надавалося право керувати транспортом категорії «А», «В», «С».

Крім того, 18 лютого 2023 року близько 12:00 год ОСОБА_7 , пересуваючись на автомобілі марки «Ауді А6» р.н. НОМЕР_2 біля будинку 67-А по вул. Троїцькій в м. Миколаєві, був зупинений працівниками поліції з метою перевірки документів. При перевірці документів ОСОБА_7 надав підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 , ТСЦ 8044, від 25.07.2022 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, а також назвався вказаними анкетними даними.

Судом першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у пособництві у підробленні посвідчення водія, його дії кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у використанні завідомо підробленого документа та його дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України.

Позиції учасників судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, колегія суддів встановила таке.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, оскаржуваний вирок зазначеним вимогам закону не відповідає.

Кримінальним процесуальним законом передбачено право прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду.

В такому випадку, згідно встановленої ч. 4 ст. 338 КПК України процедури, суд роз`яснює обвинуваченому, що він буде захищатися в судовому засіданні від нового обвинувачення, після чого відкладає розгляд не менше ніж на сім днів для надання обвинуваченому, його захиснику можливості підготуватися до захисту проти нового обвинувачення. За клопотанням сторони захисту цей строк може бути скорочений або продовжений. Після закінчення цього строку судовий розгляд продовжується.

Окрім того, згідно ч. 2 ст. 338 КПК України, копії обвинувального акта надаються обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Обвинувальний акт долучається до матеріалів кримінального провадження.

Проте, суд першої інстанції зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Як вбачається з звукозапису технічного носія та журналу судового засідання від 21.08.2023 (12:06 год) після зміни обвинувачення прокурором, суд першої інстанції за клопотанням захисника та обвинуваченого, скоротив строк для підготовки до захисту проти нового обвинувачення та зробив перерву до 21.08.2023 о 14:30 год, після чого продовжив розгляд справи.

Окрім того, у судовому засіданні прокурор просила відкласти судове засідання для можливості обвинуваченому та захиснику підготуватися до захисту проти нового обвинувачення.

У такому випадку, суд першої інстанції повинен був відкласти судовий розгляд для ознайомлення обвинуваченого та захисника з новим обвинувальним актом.

Суд першої інстанції, роз`яснюючи обвинуваченому положення ст. 338 КПК України, не допитавши ОСОБА_7 після зміни обвинувачення щодо часу вчиненого ним кримінального проступку у судовому засіданні зазначив, що суть обвинувачення не змінилася, з чим не погоджується колегія суддів.

У обвинувальному акті, затвердженому 11.08.2023, який надійшов до суду, зазначено, що на початку липня 2022 року ОСОБА_7 , з метою отримання можливості керування транспортними засобами придбав у невстановленої особи підроблений офіційний документ зі своїм зображенням - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 , ТСЦ 8044, від 25.07.2022. Після чого будучи обізнаним, що вказане посвідчення є підробленим, почав його використовувати. Згідно із вказаним посвідченням ОСОБА_7 надавалося право керувати транспортом категорії «А» та «В».

18 лютого 2023 року близько 12:00 год ОСОБА_7 надав працівникам поліції підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 , ТСЦ 8044, від 25.07.2022 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, а також назвався вказаними анкетними даними.

Разом з тим, у обвинувальному акті від 21.08.2023 зазначено інші обставини: початку серпня 2022 року ОСОБА_7 , з метою отримання можливості керування транспортними засобами придбав у невстановленої особи підроблений офіційний документ зі своїм зображенням - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 , ТСЦ 8044, від 25.07.2022. Після чого будучи обізнаним, що вказане посвідчення є підробленим, почав його використовувати. Згідно із вказаним посвідченням ОСОБА_7 надавалося право керувати транспортом категорії «А», «В», «С».

18 серпня 2023 року близько 12:00 год ОСОБА_7 надав працівникам поліції підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 , ТСЦ 8044, від 25.07.2022 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, а також назвався вказаними анкетними даними.

Враховуючи наведене, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник були обмежені у можливості повноцінно підготуватися до захисту від нового обвинувачення і його право на захист було порушено, чим допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення не можна вважати законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Враховуючи наведені положення ч. 6 ст. 9 КПК України та порушення судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження законності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя (п. 2, 13, 14 ч. 1 ст. 7 КПК України), ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 2 та 3 ст. 415 КПК передбачено, що призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Оскільки встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

У зв`язку із скасуванням вироку з процесуальних підстав, судом апеляційної інстанції не перевіряються інші доводи апеляційної скарги. Але ж, під час нового розгляду належить ретельно перевірити усі доводи, наведені в апеляційній скарзі, дати на них вичерпну відповідь і ухвалити законне, обґрунтоване та мотивоване рішення, навівши докладні мотиви його ухвалення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 424, 425, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3