Справа № 733/520/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/95/25
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 , (в режимі відеоконференції)

законного представника потерпілої ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000502 від 30.06.2022 року, за апеляційними скаргами прокурора, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2024 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ічня Чернігівської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого, востаннє: 16.09.2022 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частки належного йому на праві власності майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.09.2022 року, за сукупністю злочинів, призначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 6 (шести) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частки належного йому на праві власності майна.

Цим же вироком ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 186 КК України та виправдано за цим обвинуваченням у зв`язку з відсутністю у діях останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого зазначеною частиною статті.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 06 лютого 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_8 зараховано строк його попереднього ув`язнення за період з 30 червня 2022 року по 09 вересня 2022 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обов`язки по заставі, покладені на ОСОБА_8 ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2022 року, визначено залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили заставу, внесену стосовно ОСОБА_8 в розмірі 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) грн 00 коп., визначену ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2022 року, - повернути заставодавцю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави 2 076 (дві тисячі сімдесят шість) грн 58 коп витрат на проведення судової експертизи.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Місцевим судом ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він, будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, та за невстановлених обставин у період часу, але не пізніше 30 червня 2022 року, став на шлях вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням та зберіганням з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений «PVP» та психотропної речовини «амфетамін», у великих розмірах. При цьому, ОСОБА_8 будучи працездатним, але ніде не працюючи та не маючи постійного джерела доходів, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення, всупереч урегульованим законами суспільним відносинам у сфері обігу в Україні психотропних речовин, маючий прямий умисел на вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, а саме на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини - «амфетамін», особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», обіг яких обмежений та заборонений згідно з чинним законодавством України, визначив для себе вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, як джерело доходів.

Так, 30 червня 2022 року приблизно о 15-00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи по вул. Воскресінській, 23 в м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області, знаходячись під дією психотропних речовин, був помічений мешканцями м. Ічня внаслідок підозрілих дій, а саме намагався здійснити так звану «приховану закладку», що привернуло увагу останніх, у результаті чого на вказане місце прибув наряд поліції. Побачивши працівників поліції ОСОБА_8 викинув на місці сумки, що були при ньому та намагався покинути місце події, під час чого був затриманий працівниками поліції.

У подальшому, 30 червня 2022 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3, було виявлено та вилучено в середині сумки пакет чорного кольору, в якому знаходилися двадцять чотири згортки поліетиленових пакетів з вмістом в середині порошкоподібної кристалічної речовини. Надані на експертизу кристалоподібні речовини білого кольору, які містяться у двох згортках відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-22/3996-НЗПРАП від 01 липня 2022 року, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2піролідін-1іл-пентан-1-он) маса (1-феніл-2піролідін-1іл-пентал-1-он) становить 0,3465 г та 0,6750 (в перерахунку на PVP основу) та відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-22/3997-НЗПРАП від 11 липня 2022 року, надані на експертизу кристалоподібні речовини білого кольору, які містяться в двадцяти згортках, виготовлених із полімерних пакетиків обгорнутих фрагментами липкої непрозорої стрічки білого кольору, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2піролідін-1іл-пентан-1-он), надані на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору, яка міститься в двох згортках, виготовлених із полімерних пакетиків обгорнутих фрагментами липкої непрозорої стрічки білого кольору, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса PVP (1-феніл-2піролідін-1іл-пентан-1-он) становить 12,473 г (в перерахунку на PVP основу) та маса амфетаміну становить 1,695 г (в перерахунку на амфетамін основу).

Також судом зазначено, що ОСОБА_8 органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення за ч. 4 ст. 186 КК України, згідно якого 30 червня 2022 року приблизно о 12-00 год. він умисно, незаконно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану перебуваючи на території господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, повторно відкрито вирвав з рук потерпілої ОСОБА_9 мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 8a, вартість якого, згідно висновку судової-товарознавчої експертизи № 1652 від 18 липня 2022 року становить 3 475 гривень. Після чого з місця скоєння злочину ОСОБА_8 зник, розпорядившись викраденим майном у подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової школи на вказану вище суму.

Виправдовуючи ОСОБА_8 у цій частині обвинувачення, судом визнано недоведеним суб`єктивна та об`єктивна сторони даного кримінального правопорушення та не доведено умислу обвинуваченого на протиправне заволодіння майном з корисливим мотивом, оскільки в судовому засіданні встановлено, що він вирвав телефон з рук потерпілої, яка є сестрою його дружини і з якою фактично вони проживали однією сім`єю та з метою недопущення нею виклику поліції, що підтвердила сама потерпіла та свідок. І останній не мав наміру заволодіти телефоном саме з метою ним розпорядитися, а мав його повернути, однак був затриманий працівниками поліції.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить дослідити: протоколи проведення слідчих експериментів з відеозаписами за участі потерпілої ОСОБА_9 від 28.07.2022 та за участі свідка ОСОБА_12 від 28.07.2022; заяву ОСОБА_10 від 11.07.2022 про вчинення кримінального правопорушення; протокол пред`явлення речей для впізнання за участі ОСОБА_9 ; висновок судової товарознавчої експертизи № 1652 від 18.07.2022; допитати в судовому засіданні потерпілу ОСОБА_9 .

Вирок суду в частині виправдання ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 186 КК України просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим за ч. 2 ст. 307 та ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому на праві власності майна;

- за ч. 4 ст. 186 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому на праві власності майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду від 16.09.2022 року, більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому на праві власності майна.

В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального правопорушення, неповноту судового розгляду, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог КПК, що призвело до незаконного рішення у справі.

Вважає, що суд поверхнево підійшов до дослідження обставин злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та належним чином не обґрунтував висновки про виправдання, оскільки поза увагою суду залишились протоколи слідчих експериментів та відеозаписи до них за участі потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 на місці події, які не вказували про те, що хтось із них погрожував викликати поліцію, що послугувало тому, що обвинувачений забрав телефон. Останні вказували, що він безпричинно вихватив телефон з рук потерпілої, яка вимагала повернути його, але він мовчки покинув господарство. Також зазначає, що зі слів потерпілої, саме свідок ОСОБА_8 сказала, що викличе поліцію, тому вважає, що суд дійшов хибного висновку про мотиви вчинення останнім злочину. Крім того, зазначає, що з показань потерпілої вбачається, що між обвинуваченим та свідком ОСОБА_13 досить часто були сварки, в ході яких ніхто поліцію не викликав, чим вважає, доводиться корисливий умисел ОСОБА_8 на заволодіння майном, на що вказує і досить тривалий час з моменту заволодіння телефоном протягом якого останній мав змогу, але не повернув його. При цьому потерпіла зазначала, що раніше ОСОБА_13 міг скористатися її телефоном, але завжди з її дозволу.

Таким чином, вважає, що суд оцінив докази вибірково і взяв до уваги тільки ту частину показань, яка виправдовує дії обвинуваченого.

Також вказує, що свідок ОСОБА_12 , яка являється дружиною обвинуваченого, змінила свої покази, порівняно з тими, які давала під час досудового розслідування стосовно обвинувачення як по ст. 307 так і по ст. 186 КК, та вказувала, що ОСОБА_8 систематично займався збутом наркотичних засобів, а в суді сказала, що він тільки вживав їх і під час експерименту вказувала, що ОСОБА_13 вирвав з рук потерпілої телефон безпричинно, тоді як в суді змінила покази, тому суд мав критично віднестись до показань останньої.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 також подала апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого, в якій просить дослідити всі матеріали та надати оцінку доказам відповідно до вимог КПК, вирок суду в частині засудження ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України просить скасувати та закрити кримінальне провадження.

Зазначає, що суд обмежився перерахуванням доказів щодо яких сторона захисту заявляла клопотання про визнання їх неналежними та не зазначив обґрунтованих підстав для їх відхилення, обґрунтувавши висновки про доведеність вини доказами, зібраними з істотним порушенням вимог КПК та прав обвинуваченого, зокрема права на захист.

Вважає, що суд в основу обвинувачення поклав недопустимий доказ - протокол огляду місця події, оскільки на момент проведення даної слідчої дії ОСОБА_8 вже мав статус підозрюваного (був затриманий), тому слідчий був зобов`язаний скласти протокол затримання, роз`яснити процесуальні права, у тому числі право на захист, забезпечити участь захисника, оскільки ОСОБА_13 заявляв відповідне клопотання, що зафіксовано на відеозаписі слідчої дії. І висновки суду щодо допустимості такого доказу через те, що під час слідчої дії велася безперервна відеозйомка, вважає такими, що не ґрунтуються на законі. У цьому зв`язку всі похідні від даного недопустимого доказу згідно доктрини «плоди отруєного дерева» мають бути визнані також недопустимими.

Також вказує, що судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення судово-почеркознавчої експертизи, оскільки під час розгляду свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_15 повідомили суду, що підписи у протоколі огляду місця події їм не належать, що свідчить про фальсифікацію матеріалів. Такими діями порушено право обвинуваченого щодо збирання та подання суду доказів та допущено неповноту судового розгляду.

Крім того, зазначає, що твердження сторони обвинувачення про те, що пакети з наркотичними засобами були виявлені у ОСОБА_8 не підтверджено належними доказами про законний спосіб їх отримання, оскільки ані затримання, ані обшуку проведено не було. При цьому вказує, що свідками зазначалося, що подія мала місце близько 10:00 год. і десь об 11:00 працівники поліції дозволили їм піти і вже потім запросили близько 16:00 год., таким чином речі перебували у розпорядженні працівників поліції за відсутності свідків або понятих більше 4 годин, що ставить під сумнів належність пакетиків ОСОБА_8 . Описані у протоколі огляду пакети та сумки не вилучалися, не визнавалися речовими доказами, арешт не накладався, де вони поділися, не зрозуміло. Не всі особи, які приймали участь у огляді місця події зазначені у протоколі. Протокол не містить підпису ОСОБА_8 .

Також вказує, що повідомлення ОСОБА_16 на лінію «102» 30.06.2022 о 15:20 год. про виявлення гр. ОСОБА_8 , у якого в пакеті перебував наркотичний засіб, зовні схожий на коноплю, було завідомо неправдиве, оскільки такі пакети не виявлялись та не вилучались, про що зазначено і судом у вироку. Тому вважає, що всі сумніви мають тлумачитися на користь обвинуваченого.

Крім того, вказує на порушення положень ст. 290 КПК України, оскільки обвинуваченому не було відкрито речові докази і посилання суду, що такі докази були відкриті захиснику, необґрунтоване, оскільки суд безпідставно ототожнив захисника з підозрюваним.

Таким чином, вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_8 не підтверджується належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом вина його не доведена. При цьому те, що ОСОБА_13 намагався зробити так звану приховану закладку та зберігав наркотичні засоби з метою збуту абсолютно нічим не підтверджується. Суд взагалі не зазначив у вироку чим він керувався та чим підтверджується наявність у обвинуваченого умислу на збут наркотичного засобу та з невідомих причин не зазначив, що обвинувачений сам вживав наркотичні засоби, що було встановлено в суді та може свідчити про зберігання їх для власного вживання.

Тому вважає, що суд обґрунтував висновки на припущеннях, допустив обвинувальний ухил та прийняв незаконне, необґрунтоване рішення.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження через відсутність достатніх доказів його винуватості та вичерпаність можливостей їх отримати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до аналогічних доводів, викладених захисником щодо висновків суду про винуватість на припущеннях, недопустимості доказів, порушення права на захист під час огляду місця події та подальшого оформлення затримання, хоча таке відбулося раніше, відмові у призначенні почеркознавчої експертизи підписів понятих на спецпакетах з речовиною, що направлялася на експертизу, що унеможливлює перевірку таких доказів на предмет належності та допустимості та може свідчити про фальсифікацію речових доказів стороною обвинувачення та відсутності жодних доказів на підтвердження факту зберігання, збуту або намагання збуту наркотичних речовин.

Не погодившись з поданою прокурором апеляційною скаргою, обвинувачений подав заперечення, у якому просить відмовити у її задоволенні та залишити вирок суду першої інстанції в частині його виправдання на ч. 4 ст. 186 КК України без змін.

Прокурор, не погодившись із поданими захисником та обвинуваченим апеляційними скаргами, також подав заперечення, у якому просить залишити їх без задоволення, вважаючи, що суд обґрунтовано визнав ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та його вина підтверджується належними та допустимими доказами.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив задовольнити з викладених підстав та заперечував проти апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.

Обвинувачений до початку апеляційного розгляду відмовився від поданої ним апеляційної скарги та зазначив, що повністю визнає вину та не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Захисник не заперечувала проти відмови обвинуваченого від поданої ним апеляційної скарги, однак, враховуючи, що нею також подано апеляційну скаргу, яку вона підтримала та просила задовольнити, заперечувала проти апеляційної скарги прокурора.

Прокурор проти відмови ОСОБА_8 від поданої апеляційної скарги не заперечив.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Враховуючи, що обвинуваченим у присутності захисника у судовому засіданні заявлено відмову від поданої ним апеляційної скарги, про що надано письмову заяву, а відповідно до ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. При цьому якщо вирок чи ухвала суду першої інстанції не був оскаржений іншими особами, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження. Однак у вказаному кримінальному провадженні подані ще дві апеляційні скарги, захисником та прокурором, які не відмовилися від них та не заперечили проти відмови обвинуваченого від поданої ним апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_8 від апеляційної скарги та продовжити апеляційний розгляд в межах решти апеляційних скарг.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновок суду І інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яким його визнано винуватим судом, відповідає встановленим обставинам і підтверджується безпосередньо дослідженими та оціненими судом доказами.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, заперечуючи обставини, які ставлять йому у вину, стосовно грабежу телефону, зазначив, що телефон із рук ОСОБА_9 , яка є сестрою його дружини, він вирвав з тією метою щоб остання не телефонувала у поліцію, повідомивши їй, що поверне телефон та пішов з місця події. Далі, перебуваючи на вул. Вознесінській він був помічений працівниками поліції, які виявили та вилучили з карманів його шортів, заперечуючи наявність у нього сумок та наркотичних засобів.

Не дивлячись на не визнання вини обвинуваченим, суд в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 307 КК України ретельно дослідив докази, що мають значення для з`ясування обставин цього кримінального правопорушення та на підтвердження винуватості ОСОБА_8 , обґрунтовано послався на ряд доказів, детально розписаних у вироку, а саме: протоколи слідчих дій, висновки експертиз та показання свідків.

Так, вина ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується показаннями ряду свідків:

Свідка ОСОБА_17 , який суду першої інстанції показав, що 30.06.2022 в обідній час йому на мобільний надійшло повідомлення від цивільної особи про те, що біля гуртожитку Ічнянського аграрного професійного ліцею в м. Ічня була помічена особа з неадекватною поведінкою. По приїзду на місце події, було виявлено ОСОБА_8 , який перебував ще з двома цивільними особами, та зміг вирватися і побіг, ті двоє цивільних осіб його наздогнали та привели до нього. У ОСОБА_8 був пакет і рюкзак, які він кинув на землю, під час чого з рюкзака випала прозора скляна банка ємністю 0,5 літра, в якій знаходилися білі пакетики у згортках. У цей час ОСОБА_8 знову вирвався і побіг на територію відділу освіти, після чого він викликав слідчо-оперативну групу та чекав на них на місці події, після чого, у слідчих діях, які проводили оперативники, він участі не приймав.

Такі показання свідка у повній мірі узгоджуються з показаннями інших свідків, зокрема свідка ОСОБА_8 , який у суді першої інстанції показав, що влітку 2022 близько 10 години він звернув увагу на те, що на територію колишнього ДОСААФ зайшов невідомий чоловік, яким виявився ОСОБА_8 . Підійшовши до нього він запитав що він робить на території та вигнав його. Згодом йому зателефонував начальник та сказав, щоб перевірив чи не викрав той невідомий чоловік чого-небудь з території. Тому він його наздогнав, той показав йому речі, серед яких він побачив два телефони та дитячі речі і пішов звідти. У цей час йому знову зателефонував начальник та повідомив, щоб він повертався назад до тієї особи, так як він викликав поліцію. Коли він повертався, то побачив цього невідомого чоловіка, біля якого був поліцейський. Цей невідомий почав тікати, він наздогнав та привів до поліцейського, який сказав тому виймати речі. Коли він викинув речі, з них випало п`ять телефонів та банка з якимись пакунками. І в цей час невідомий знову вирвався і втік. Після приїзду слідчих він приймав участь у слідчій дії, під час якої оглядалися речі та пакунки, в яких були наркотичні засоби.

А також свідка ОСОБА_15 , який суду першої інстанції показав про обставини затримання ОСОБА_8 , зокрема що перебуваючи на роботі, на території водоканалу, побачив як через паркан сусідньої огороженої території переліз невідомий чоловік, як виявилося згодом - ОСОБА_8 , у якого через плече були повішені дві сумки, одна спереду, а інша позаду та пішов до центру у напрямку гуртожитку. Він зателефонував підприємцю, на територію якого потрапив це чоловік та повідомив про це, той сказав, що викличе поліцію. Наздогнавши ОСОБА_8 він спитав, що він робив на території, однак останній побіг до відділу освіти, після чого у хащі за водоканал. У цей час вийшов працівник з території, з якої переліз ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), з яким вони почали шукати останнього. Згодом той чоловік затримав ОСОБА_8 та вони направлялися до працівника поліції, який ішов їм на зустріч та спитав у ОСОБА_8 що у нього у сумках, той кинув сумки, з однієї випало два телефони, один з яких білий, а інший чорний. З іншої сумки випали речі, банка, в якій у чорному пакеті знаходилися паперові пакетики світлого кольору, яких було більше двадцяти штук, і коли поліцейський почав розгортати чорний пакет, ОСОБА_8 вирвався і втік на територію відділу освіти. Пізніше його запросили для участі у слідчих діях, під час яких оглядалися зазначені вище пакетики та п`ять телефонів, все фіксувалося на відео.

Даними протоколу огляду місця події від 30.06.2022 року земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_3 з ілюстрованими таблицями та відеозаписом, в ході якого було виявлено одну чорну сумку, одну рожеву сумку, великий чорний пакет, в середині якого виявлено один поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилася кристалічна речовина білого кольору та 22 згортки обмотані білою стрічкою, в середині яких знаходяться аналогічні пакети з кристалічною речовиною білого кольору та одну стрічку обгорнуту було розгорнуто та виявлено, що в ній розміщений ще один пакет поліетиленовий з кристалічною речовиною всередині, а також було виявлено та вилучено мобільні телефони. Вилучене було поміщено до спецпакету.

Показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які суду першої інстанції підтвердили проведення за їх участі слідчої дії - огляду місця події під час якого на території біля гуртожитку Ічнянського аграрного ліцею, було виявлено речі у вигляді декількох сумок чи рюкзаків, які оглядали працівники поліції та з яких були вилучені телефони та паперові і прозорі пакетики. Все це фіксувалося на відео. В подальшому вони поставили свої підписи у протоколі.

Висновком експерта від 01.07.2022 № СЕ-19/125-22/3996-НЗПРАП, відповідно до якого надані на експертизу порошкоподібні речовини кремового та білого кольорів, які знаходяться в двох полімерних пакетиках з пазовими замками, упакованих до полімерного пакету з номером PSP 1173253, містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Maca PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону) у вищевказаних речовинах становить 0,3465 г та 0,6750 г (в перерахунку на PVP основу).

Висновком експерта з ілюстрованою таблицею від 11.07.2022 № СЕ-19/125-22/3997-НЗПРАП, відповідно до якого надані на експертизу кристалоподібні речовини білого кольору, які містяться в двадцяти згортках, виготовлених із полімерних пакетиків, обгорнутих фрагментами липкої непрозорої стрічки білого кольору, упакованих до полімерного пакету з номером PSP 1173252, містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1 -феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Надані на експертизу порошкоподібні речовини білого кольору, які містяться в двох згортках, виготовлених із полімерних пакетиків, обгорнутих фрагментами липкої непрозорої стрічки білого кольору, упакованих до полімерного пакету з номером PSP 1173252, містять в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Maca PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 12,473 г (в перерахунку на PVP основу). Маса амфетаміну становить 1,695 г (в перерахунку на амфетамін основу).

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01 липня 2022 року, під час якого ОСОБА_15 впізнав за рисами обличчя та формою голови особу на фотознімку під № 2, який зберігав 24 поліетиленових пакети, проник на територію та намагався втекти.

Змістом протоколу огляду предмету із зображеннями від 01 липня 2022 року, відповідно до якого предметом огляду є мобільний телефон марки «Iphone», з сім картою «Київстар», з мобільним номером НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , білого кольору, на якому встановлено додаток «Телеграм», в якому авторизований контакт « ОСОБА_20 », який був запакований в спец пакет № PSP1173255, при розблокуванні якого за паролем «0610» марки Iphone, та при набранні комбінації "*161# виклик" на екрані з?являється номер " НОМЕР_1 " При набранні комбінації "*#06# виклик" на екрані з?являється наступна інформація: IMEI: НОМЕР_2 . При подальшому огляді встановлено, що на екрані телефону маються віджети та папки. При відкритті додатку «телеграм», на екрані з?являються чати з різними користувачами «Телеграм». Зі слів учасниці ОСОБА_12 при відкритті чату «ОСОБА_21», вбачається листування між підозрюваним та « ОСОБА_21 » за 15.06.2022. Відкривши в додатку «Телеграм» папку «Архив» вбачаються чати з переписками. В подальшому даний телефон постановою слідчого визнано речовим доказом.

Даними протоколу затримання ОСОБА_8 від 30 червня 2022 року поблизу будинку АДРЕСА_2 .

Таким чином, посилання сторони захисту на неналежність досліджених судом доказів, які були покладені в основу обвинувального вироку, не знаходять свого підтвердження у суді апеляційної інстанції, при цьому сам обвинувачений ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції не заперечував обставини, за який його було затримано, вилучення у нього вказаних речей та подальші проведені слідчі дії.

Доводи сторони захисту про істотні порушення вимог КПК та права на захист під час огляду місця події та оформлення відповідного протоколу, оскільки на момент огляду ОСОБА_8 вже був затриманий проте протокол не складався, не спроможні, оскільки під час вказаної слідчої дії предметом огляду були речі, які останній незадовго до цього викинув на землю, що зафіксовано у протоколі, місцем огляду якого є земельна ділянка на загальнодоступній території. Крім того, згідно з протоколом затримання ОСОБА_8 , останній затриманий фактично о 16 год. 37 хв., а огляд розпочато було о 16 год. 53 хв.

Відсутність підпису ОСОБА_8 у вказаному протоколі не може вказувати на процесуальні порушення та порушення його права на захист, оскільки останній не був учасником даної слідчої дії, тому його не зазначено у колі її учасників.

А посилання сторони захисту на фальсифікацію підписів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_22 у вказаному протоколі огляду спростовуються показаннями останніх, наданими місцевому суду, які не зазначили категорично щодо неналежності їм підписів у протоколі, а висловили сумнів, однак враховуючи, що під час слідчої дії велася відеозйомка та їх присутність зафіксована і не заперечується самими свідками, то такий документ з цих підстав у суду не викликає сумніву.

Стосовно доводів щодо не відкриття речових доказів стороні захисту, то колегія суддів не погоджується з такими, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 290 КПК прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Тобто на орган досудового розслідування покладено обов`язок надати сторонам майбутнього судового розгляду безперешкодно реалізувати їх право ознайомитися з речовими доказами (у разі виявлення ними бажання).

Згідно із протоколом про надання доступу до матеріалів (речових доказів) досудового розслідування від 10.08.2022 року захисник ОСОБА_7 ознайомилася з матеріалами досудового розслідування та речовими доказами, заяв чи клопотань в ході ознайомлення заявлено не було. А відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів (речових доказів) досудового розслідування від 11.08.2022 року обвинувачений у присутності захисника ОСОБА_7 ознайомився з матеріалами досудового розслідування, про що поставив свій підпис, жодних заяв чи клопотань при цьому заявлено не було.

Тобто у цьому кримінальному провадженні у ході реалізації положень ст. 290 КПК стороною захисту не було виявлено бажання додатково ознайомити саме обвинуваченого з речовими доказами, будь-які заяви чи клопотання щодо цього у матеріалах провадження відсутні.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що положення ст. 290 КПК у розглядуваному кримінальному провадженні порушені не були.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника про відсутність належних доказів на підтвердження умислу у діях ОСОБА_8 на збут наркотичних речовин, то колегія суддів враховує, що суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини кримінального провадження, які характеризують мотиви, наміри особи під час здійснення нею такого придбання та зберігання.

Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів може свідчити як великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, так і інші обставини, зокрема: відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини; поведінка суб`єкта кримінального правопорушення; те, що сама особа не вживає наркотичні засоби або психотропні речовини, але виготовляє та зберігає їх.

Водночас, якщо висновок суду про наявність умислу на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то в такому випадку повинні бути досліджені обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, зокрема чи залежало від її волі те, який розмір речовини опиниться у володінні, та спосіб розфасування.

У разі, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує її потреби у власному вживанні, то в неї може бути умисел на збут. Якщо ж волею особи не обумовлено того, скільки наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів опиниться у її володінні (як у випадку зі знахідкою), то у такому разі умисел на збут потребує більш ретельного дослідження.

У цьому кримінальному провадженні суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав при собі психотропну речовину «амфетамін», особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», обіг яких обмежений та заборонений згідно з чинним законодавством України у великих розмірах. Зазначені речовини були розфасовані у 24 згортки приблизно однакової ваги й упаковані у спосіб, що здатний полегшити її збут. Водночас суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_8 мав умисел саме на збут з огляду не лише на кількість та спосіб пакування, а й з інших фактичних даних, які містяться у досліджених доказах, зокрема і в переписці ОСОБА_8 з іншими особами, виявленої у телефоні, належному останньому, яка дещо у завуальованій формі, притаманній подібним злочинним діям, вказує на вчинення ОСОБА_8 дій саме зі збуту наркотичних засобів шляхом «закладення закладок».

Отже, кваліфікуючи дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України, поряд із кількістю психотропних речовин, яка була виявлена, що хоча і не є прямим доказом спрямованості його умислу на збут, обставини придбання та спосіб зберігання, відомості про особу дають підстави обґрунтованого висновку, що досліджені докази у сукупності переконливо свідчать про те, що його винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення за обставин, указаних у вироку, доведена поза розумним сумнівом, адже низка непрямих доказів свідчить про те, що він мав намір вчинити оплатне розповсюдження психотропних речовин, тобто їх незаконний збут, а будь-яке інше пояснення мети їх придбання та зберігання відсутнє. При цьому, у суді апеляційної інстанції обвинувачений погодився з усім обсягом пред`явленого йому обвинувачення та визнав вину, відмовившись від поданої ним апеляційної скарги.

Відтак, зібрані докази у своїй сукупності вказують на доведеність вини ОСОБА_8 у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної речовини та психотропної речовини у великих розмірах. Колегія суддів погоджується з висновками суду в цій частині та вважає, що суд першої інстанції, дослідивши докази, надавши належну оцінку кожному з них окремо та всім у сукупності з точки зору достатності й допустимості, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованого виправдання дій ОСОБА_8 за кваліфікацією по ч. 4 ст. 186 КК України заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції після безпосереднього дослідження доказів, виправдав ОСОБА_8 у зв`язку з недоведеністю його вини, однак такі висновки на думку колегії суддів, суперечать фактичним обставинам кримінального провадження та доказам, які були досліджені судом першої та апеляційної інстанції.

Зокрема, із показань потерпілої ОСОБА_9 , наданих суду апеляційної інстанції, вбачається, що 30.06.2022 під час її перебування у сестри, чоловік останньої - ОСОБА_8 безпідставно забрав (вирвав із рук) її мобільний телефон та пішов у невідомому напрямку, проігнорувавши її прохання про його повернення. Дозволу на користування своїм телефоном вона йому не надавала. Тому пізніше її мати, оскільки вона являється неповнолітньою, подала заяву про вчинення злочину щодо неї ОСОБА_8 .

Такі показання потерпілої узгоджуються з наданими нею показаннями у ході слідчого експерименту за її участі, у ході якого вона показувала, що ОСОБА_8 вихопив з її рук мобільний телефон та не повернув, а також із даними заяви ОСОБА_10 , про вчинення ОСОБА_8 злочинних дій по відношенню до її неповнолітньої доньки, ОСОБА_9 , чим завдав матеріальних збитків.

Зазначені показання колегія суддів вважає правдивими, оскільки вони є логічними послідовними та узгоджуються між собою та іншими дослідженими доказами і не мають таких суперечностей, які б стверджували про відсутність у діях ОСОБА_8 ознак відкритого викрадення чужого майна.

Крім показань потерпілої, вина ОСОБА_8 підтверджується даними протоколу огляду, в ході якого у ОСОБА_8 , серед інших предметів, був виявлений мобільний телефон марки Хiаоmі модель Redmi 8a, з номером НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , червоного кольору в чохлі з візерунком у вигляді квітів.

Даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 21.07.2022 року з ілюстрованою фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала мобільний телефон (смартфон) марки Xiaomi Redmi 8a на 64 GB.

Висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1652 від 18.07.2022 визначено ринкову вартість вказаного телефону, яка складає 3475, 00 грн.

Вказані слідчі дії проведені з дотриманням положень ст. 223, 229 та зафіксовані за правилами, визначеним ст. 231 КПК України. Тому колегія суддів вважає здобуті докази належними і допустимими.

Таким чином, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_8 30 червня 2022 року приблизно о 12-00 год. він умисно, незаконно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану перебуваючи на території господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, повторно відкрито вирвав з рук потерпілої ОСОБА_9 мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 8a, вартість якого, згідно висновку судової-товарознавчої експертизи № 1652 від 18 липня 2022 року становить 3 475 гривень. Після чого з місця скоєння злочину ОСОБА_8 зник, розпорядившись викраденим майном у подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової школи на вказану вище суму.

Більше того, обвинувачений ОСОБА_8 у суді апеляційної інстанції погодився із указаними обставинами, визнав вину та не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_8 відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

При призначенні покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 65 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно ст. 12 КК України належать до категорії тяжких, фактичні обставини скоєного, особу винного, який вину у вчиненому не визнавав, але в суді апеляційної інстанції визнав вину, розкаявся у вчиненому, раніше неодноразово судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, на обліках і лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують його покарання не встановлені, обставини, які обтяжують покарання - є вчинення злочинів у стані наркотичного сп`яніння та рецидив злочинів.

Колегія суддів, відповідно до ст. 50 КК України, вважає що ОСОБА_8 має бути призначено покарання у виді позбавлення волі із застосуванням конфіскації майна та остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 та ч. 4 ст. 70 КК України.

Саме таке покарання відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для його виправлення, та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок частковому скасуванню із ухваленням нового вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 409, 413, 418, 420, 615 ч. 15, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_8 від поданої ним апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2024 року в частині необгрунтованого виправдування ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 186 КК України скасувати та в цій частині ухвалити новий вирок.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років з конфіскацією 1/2 частини належного йому на праві власності майна;

- за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років із конфіскацією 1/2 частини належного йому на праві власності майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.09.022 більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 7 (сім) років з конфіскацією 1/2 частини належного йому на праві власності майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 06 лютого 2023 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувавши у строк покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення за період з 30 червня 2022 року по 09 вересня 2022 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той самий строк з моменту отримання копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4