Провадження № 1-кс/947/995/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , дослідивши матеріали за клопотанням прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000856 від 14.12.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі слідчими слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000856 від 14.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307КК України.

Досудове розслідування проводиться за фактом незаконного збуту групою осіб наркотичних засобів та психотропних речовин на території Одеського регіону.

За результатами проведених оперативних заходів, слідчих дій та негласних слідчих (розшукових) дій достеменно встановлено, що група осіб зорганізувались з метою особистого збагачення за рахунок систематичного вчинення протиправних дій, пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом нарковмісних препаратів. Задля забезпечення такого збуту та дотримання заходів конспірації з метою недопущення викриття злочинної діяльності групи, її членами створено мережу аптечних закладів, частина з яких здійснює діяльність без належної ліцензії, через які імітуючи законну фармацевтичну діяльність, пов`язану із роздрібною торгівлею загальнодоступними лікарськими препаратами населенню, налагодили незаконний збут нарковмісних препаратів, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів контролю «препаратів кодеїну», в тому числі «Кодтерпін ІС» та «Кодепсин». При цьому безпосередній збут наркотичних засобів здійснюється як офіційно, так і не офіційно працевлаштованими в таких аптечних закладах фармацевтами та провізорами в обхід контрольно-касових апаратів без видачі касових чеків.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється засновником ПП «Компанія Реал Фарм»,;ПП «РЕАЛ ФАРМА», ; ПП «Фора Л», ; ПП «РФО» ; ТОВ «Футбольний Клуб «Реал Фарма», ;ТОВ «Професійний футбольний клуб «РЕАЛ ФАРМА», ; ТОВ «ФК «РЕАЛ ФАРМА ОДЕСА», ; ПП ФІРМА «РЕАЛ»,; ПП «РЕАЛ ФАРМА» . Окрім того встановлено, що ОСОБА_3 також організував низку приміщень, які обладнані під аптеки, які без відповідної ліцензії займаються продажем медичних препаратів, в тому числі препаратів, які в своєму складі містять кодеїн. Також встановлено, що під час досудового розслідування в мережі аптек ПП «Компанія Реал Фарм» проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки кодеїновмісних препаратів, зокрема за адресами: м. Одеса, вул. Космонавтів, 11; м. Одеса, вул. Паркова, 75-Б; АДРЕСА_1 ; м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 118/3; м. Одеса, бульвар Італійський, 6, приміщення №101.

В ході досудового розслідування 29.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 проведено обшук за місцем розташування аптечного закладу, за адресою: м. Одеса, вул. Паркова, 75Б, в ході якого було виявено та вилучено медичні препарати та лікарські засоби, перелік яких викладений у к лопотанні прокурора.

30.08.2024 на підставі постанови слідчого вилучене майно було визнано речовим доказом в рамках означеного кримінального провадження.

23.09.2024 слідчим суддею накладено арешт на вилучене майно.

30.10.2024 Одеським апеляційним судом клопотання про арешт повернуто прокурору для усунення недоліків.

20.12.2024 на підставі ухвали слідчого судді клопотання прокурора повернуто для усунення недоліків.

06.01.2025 ухвалою слідчого судді клопотання прокурора повторно повернутот для усунення недоліків.

14.01.2025 клопотання надійшло до Київського районного суду м.Одеси.

В обґрунтування необхідності арешту сторона обвинувачення зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Паркова, 75-Б не є аптечним закладом, оскільки не має відповідної ліцензії на провадження діяльності, пов`язаної з торгівлею лікарськими засобами, а отже продаж та зберігання у вказаному приміщенні будь-яких лікарських засобів, особливо кодеїновмісних є протиправним.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, прокурором не було належним чином обгрунтовано необхідності накладення арешту на вилучене майно.

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, досудове розслідування даного криімнального провадження здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а саме за фактом незаконного збуту групою осіб наркотичних засобів та психотропних речовин на території Одеського регіону.

При цьому, прокурором не було зазначене відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно (зокрема, на тести для визначення вагітності, пластир, вату медичну та інше), а також не визначено значення такого майна для обставин даного криімнального провадження.

Крім того, слідчий суддя також звертає увагу, що прокурором у клопотанні зазначається про те, що приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Паркова, 75-Б не є аптечним закладом, оскільки не має відповідної ліцензії на провадження діяльності, пов`язаної з торгівлею лікарськими засобами, а отже продаж та зберігання у вказаному приміщенні будь-яких лікарських засобів, особливо кодеїновмісних є протиправним.

Разом з тим, на підтвердження вищевказаним доводам прокурором не долучено як жодного відповідного документа (наприклад, протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за фактом порушення порядку провадження господарської діяльності), так і не зазначено відомостей щодо того, що на теперішній час стороною обвинувачення принаймні були проведені процесуальні дії, які б були спрямовані на підтвердження таких тверджень, зокрема відповідних запитів слідчого/прокурора, відповідей на такі запити та/або акти реагування стороною обвинувачення на вказані обставини.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

Одночасно, слідчий суддя, знову ж таки, звертає увагу сторони обвинувачення, що вказане клопотання неодноразаово поверталося прокурору для усунення недоліків, як ухвалою Одеського апеляційного суду, так і ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, між тим, сторона обвинувачення не усунувши всі зазначені недоліки, знов звернулася з клопотанням про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000856 від 14.12.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1