Справа № 373/2909/24
Провадження№ 1-кп/373/121/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 ;

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000462 від 28.11.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, освіта вища, неодруженого, на утриманні неповнолітня дитина 2008 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; відповідно до ст. 89 КК України вважається особою, яка не має судимості, непрацюючого;

за ст. 336 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на території України із 05:30 год 24.03.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 28.10.2024 № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3891-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год 10.11.2024 строком на 90 діб.

Разом з цим, Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 оголошено загальну мобілізацію, строк дії якої неодноразово продовжувались, зокрема Указом Президента України від 06.05.2024 № 272/2024 строк дії загальної мобілізації продовжено на 90 діб з 14.05.2024, а Указом від 24.07.2024 № 470/2024 цей строк продовжено на 90 діб з 12.08.2024.

Так, для встановлення ступеня придатності до проходження військової служби за призовом під час мобілізації, ІНФОРМАЦІЯ_2 направив ОСОБА_5 для проходження військово-лікарської комісії, за результатами якої відповідно до протоколу № 3996 від 15.11.2024 та довідки військово-лікарської комісії № 256/9/3069 від 15.11.2024 його визнано придатним до проходження військової служби.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_5 не має права на відстрочку та визнаний придатним для проходження військової служби, він підпадає під призов на військову службу по мобілізації.

15.11.2024 ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , працівником вказаного вище центру належним чином у встановленому законом порядку повідомлений про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також його попереджено про кримінальну та адміністративну відповідальність за ухилення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Після чого, 15.11.2024 ОСОБА_5 відмовився отримати під підпис повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 17:00 год. 15.11.2024 року з метою призову на військову службу під час мобілізації та для подальшої відправки до 242 ЦПП, що підтверджується актом щодо відмови від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.11.2024.

Військовозобов`язаний ОСОБА_5 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу, діючи умисно, з метою ухилення від призову під час мобілізації, після визнання його військово-лікарською комісією придатним до військової служби за станом здоров`я та не маючи права на відстрочку від призову, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 № 2232-ХП, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69-2022 від 24.02.2022 та Указу Президента № 272/2024 від 06.05.2024 про продовження строку дії загальної мобілізації, не прибув 15.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_3 , для подальшої відправки для проходження військової служби під час мобілізації, тобто у такий спосіб ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що він 15.11.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_3 , працівником цього відділу після проходження лікарської комісії був повідомлений про призов на військову службу, проте відмовився отримати під підпис повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою призову на військову службу. Зробив для себе належні висновки та просив не призначити покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви в добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Суд не вбачає обставин, що обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наявність пом`якшуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, неодружений та має на утриманні неповнолтіню дитину 2008 р.н., характеризується позитивно, не працює, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, відповідно до ст. 89 КК України вважається особою, яка не має судимості.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, матеріальний та сімейний стан обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити йому покарання у межах санкції ст. 336 КК України, обравши покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк. При цьому, слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановити достатній іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нового кримінального правопорушення.

Питання судових витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України. Речові докази в провадженні відсутні, цивільний позов не подавався.

Керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за якою призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_6