Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/2604/2024 Справа № 641/8871/24
УХВАЛА

16 грудня 2024 року м.Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0003693 від 15.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суходольськ, Луганської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді: інструктора їдальні взводу забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0003693 від 15.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України про надання дозволу на затримання щодо ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на те, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №128 від 04.05.2023, ОСОБА_5 зараховано на військову службу та призначено на посаду солдата резерву взводу солдатів резерву 90 запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №206 від 16.07.2023, ОСОБА_5 призначено на посаду інструктора їдальні взводу забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_6 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України тазаконів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжено та який діє на теперішній час.

Однак, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватисяКонституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

При цьому, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді інструктора їдальні взводу забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , 31.07.2023 під час проходження військової служби вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, без дозволу командування та поважних причин, в умовах воєнного стану вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_5 , в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, діючи в умовах воєнного стану 31.07.2023 самовільно залишив місце несення служби, а саме місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця солдат ОСОБА_5 в період з 31.07.2023 року по теперішній час, з метою ухилитись від військової служби незаконно перебуває поза межами території тимчасової та постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 та проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

14.12.2024 із дотриманням норм ст. ст. 40, 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Водночас в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 проходить військову службу на посаді інструктора їдальні взводу забезпеченнябатальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , однак вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду та правоохоронних органів, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочину, який йому інкримінується, та не стали для нього стримуючим фактором, а тому не можуть бути достатніми для спростування наявності ризику переховування його від правосуддя. А тому ОСОБА_5 усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, здійснювати вплив на свідків, командування військової частини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років, що вказує на підвищену суспільну небезпеку як самого діяння та і особи обвинуваченого.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подається разом із клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КІІК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду , незаконно впливати на свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У зв`язку з чим виникла необхідність в отриманні дозволу на привід підозрюваного до Комінтернівського районного суду м. Харкова для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу.

Суд заслухавши думку прокурора, дослідивши надані до клопотання матеріали, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

16.12.2024 до суду надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

При розгляді клопотання суд враховує, що згідно із п. 6 ч. 2 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно до ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем, військова частина в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини створять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду.Крім того підозрюваний ОСОБА_5 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на свідків, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї, за допомогою якої може погрожувати свідкам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.Перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства.Також, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може продовжити вчиняти злочин у якому підозрюється.

Враховуючи вищевикладене, те, що 14.12.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру, за місцем реєстрації не проживає, заходи щодо встановлення його місця проживання результатів не дали, суд вважає за необхідне надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, участь підозрюваного у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0003693 від 15.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України про надання дозволу на затримання щодо ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.- задовольнити.

Дозволити затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суходольськ, Луганської області, українця, громадянина України, військовослужбовець військової служби за мобілізацією на посаді: інструктора їдальні взводу забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає свою дію з моменту приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду, закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Строк дії ухвали закінчується з моменту приводу ОСОБА_5 до суду або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, відкликання ухвали прокурором.

Строк дії ухвали до 16.06.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя- ОСОБА_1