Справа № 626/4412/24
Провадження № 1-кс/626/1948/2024
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

27 грудня 2024 року м.Берестин (Красноград)

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Красноградської окружної прокуратури в рамках кримінального провадження №0001066 від 09.11.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Мартинівка, Красноградського району, Харківської області, українець, громадянин України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 18.12.2023 Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

- який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, при цьому судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, з метою подальшого збуту наркотичного засобу, незаконно придбав у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, час та місці, наркотичний засіб канабіс, після чого почав незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб з метою збуту при собі.

15.11.2024 приблизно о 10:50 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у місці масового перебування громадян супермаркеті торгової марки «АТБ», а саме у приміщенні, де знаходяться камери зберігання особистих речей клієнтів магазину, за адресою: Харківська область, м. Берестин (кол. назва Красноград), вул. Полтавська, буд.91-Г, діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут наркотичного засобу, з корисливих мотивів, в порушення вимог законодавства, що регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів на території України, а саме: Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, Наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою КМУ №589 від 03.06.2009 року, із рук в руки незаконно збув ОСОБА_7 , який був залучений для контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки в якості покупця та до якого застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», полімерний пакет рожевого кольору з сухою подрібненою речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, що являє собою наркотичний засіб - канабіс, обіг якого обмежено, масою в перерахунку на масу сухої речовини - 37,2607 г. При цьому від ОСОБА_7 за збут наркотичного засобу канабіс, ОСОБА_4 із рук в руки отримав грошові кошти в сумі 1200 грн. які були вручені ОСОБА_7 співробітниками поліції в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також в незаконному збуті наркотичних засобів, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України, в інших місцях масового перебування громадян.

27.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мартинівка, Красноградського району, Харківської області, українець, громадянин України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 18.12.2023 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , надав покази про те, що мешканець с. Мартинівка, Берестинського району, Харківської області ОСОБА_4 займається незаконним збутом наркотичної речовини - канабіс. Даний наркотичний засіб канабіс, ОСОБА_4 зберігає за місцем свого мешкання.

- рапортом о/у СКП Красноградського РВП ГУНП в Харківській області згідно якого, особою на яку вказує ОСОБА_8 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . Останній раніше був засуджений за збут наркотичних засобів та на даний час продовжує без передбаченого законом дозволу зберігати наркотичні засоби, які в подальшому збуває мешканцям Берестинського району, Харківської області.

- протоколом огляду покупця від 15.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_7 було оглянуто та вручено грошові кошти в розмірі 1200 грн., для здійснення оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_4 ;

- протоколом добровільної видачі від 15.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_7 добровільно видав полімерний пакет рожевого кольору з сухою подрібненою речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, який придбав за 1200 грн. у ОСОБА_4 ;

- висновком експерта № СЕ-19/121-24/34482-НЗПРАП від 25.11.2024, відповідно до якого надана на дослідження речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору є канабісом, який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину, становить 37,2607 г.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 (застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), який надав покази про те, що 15.11.2024 у магазині АТБ, а саме у приміщенні, де знаходяться камери зберігання особистих речей клієнтів магазину, за адресою: Харківська область, м. Берестин (кол. назва Красноград), вул. Полтавська, буд. 91-Г, в ході оперативної закупки із рук в руки придбав у ОСОБА_4 полімерний пакет рожевого кольору з сухою подрібненою речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, який в подальшому добровільно видав працівникам поліції в присутності понятих;

- протоколом результату контролю за вчиненням злочину від 15.11.2024, відповідно до якого у період часу із 10:35 год. по 11:02 год. 15.11.2024 ОСОБА_4 перебуваючи у магазині АТБ, а саме у приміщенні, де знаходяться камери зберігання особистих речей клієнтів магазину, за адресою: АДРЕСА_2 , із рук в руки незаконно збув ОСОБА_7 полімерний пакет рожевого кольору з сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору та отримав за це грошові кошти у розмірі 1200 грн.;

- протоколом за результатами проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 03.12.2024, в якому зафіксовано незаконний збут наркотичного засобу ОСОБА_7 з боку ОСОБА_4 , за що останній отримав грошові кошти у розмірі 1200 грн.

Відповідно до вимог п 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Тому, усвідомлюючи даний факт, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому і суду, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, що вказує на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

На даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, не встановлено повне коло свідків (в тому числі ті, кому підозрюваний ОСОБА_4 , збував наркотичні засоби), та у разі якщо відносно ОСОБА_4 не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе здійснити вплив на свідків, в тому числі і ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Хоча до останнього свідка і застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (забезпечення конфіденційності відомостей про особу), але підозрюваний ОСОБА_4 достовірно знаючи інкриміновану йому дату та місце збуту наркотичних засобів, ознайомлюючись із матеріалами за результатами проведення НСРД, в тому числі аудіо-, відеоконтролю особи, достовірно знає фактичні анкетні дані та особу закупного, його місце мешкання, зможе впливати на нього з тією метою, щоб він не надавав викривальних показань стосовного нього, що вказує на наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній схильний до вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (судимий неодноразово за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 309 КК України, востаннє 18.12.2023 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік), не має постійного місця роботи, а отже стабільного доходу, інкримінований злочин вчинив через 11 місяців після засудження за останнім вироком, тому отримавши більш м`який запобіжний захід може продовжити свою злочинну діяльність, що вказує на наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, що також впливає на його майновий стан, судимість, яка не знята та не погашена, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного, який просив обрати йому міру запобіжного заходу, не пов`язану з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту та його адвоката, який підтримав позицію свого підзахисного, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.307 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні.

При обранні міри запобіжного суд вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Тому, усвідомлюючи даний факт, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому і суду, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, що вказує на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

На даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, не встановлено повне коло свідків (в тому числі ті, кому підозрюваний ОСОБА_4 , збував наркотичні засоби), та у разі якщо відносно ОСОБА_4 не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе здійснити вплив на свідків, в тому числі і ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Хоча до останнього свідка і застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (забезпечення конфіденційності відомостей про особу), але підозрюваний ОСОБА_4 достовірно знаючи інкриміновану йому дату та місце збуту наркотичних засобів, ознайомлюючись із матеріалами за результатами проведення НСРД, в тому числі аудіо-, відеоконтролю особи, достовірно знає фактичні анкетні дані та особу закупного, його місце мешкання, зможе впливати на нього з тією метою, щоб він не надавав викривальних показань стосовного нього, що вказує на наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній схильний до вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (судимий неодноразово за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 309 КК України, востаннє 18.12.2023 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік), не має постійного місця роботи, а отже стабільного доходу, інкримінований злочин вчинив через 11 місяців після засудження за останнім вироком, тому отримавши більш м`який запобіжний захід може продовжити свою злочинну діяльність, що вказує на наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Беручи до уваги вище викладене, а також те, що ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, раніше судимий за аналогічні злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, у скоєнні даного злочину підозрюється в період іспитового строку за попереднім вироком від 18.12.2023 року, тому вважаю не можливим застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Таким чином, застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу а ніж тримання під вартою, з урахуванням відсутності міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, та репутації за місцем навчання, а також, наявності в даному кримінальному провадженні суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, цінності життя людини, не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, суперечитиме завданням визначеним кримінальним законодавством та не забезпечить запобігання зазначеним вище ризикам.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання в залі суду.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

За змістом ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вище зазначене та з урахуванням суспільної небезпечності скоєного ОСОБА_4 та даних про його особу, суд застосовує її у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що складає 181.680грн.(60х3028грн).

З урахуванням вищевикладеного, підстав для задоволення клопотання підозрюваної та захисника про застосування до підозрюваної міри запобіжного заходу, не пов`язаної з триманням під вартою, слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0001066 від 09.11.2024 року за ч.2 ст.307 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 11год. 50хв. 27 грудня 2024 року до 11год. 50хв. 24 лютого 2025 року.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Визначити стосовно ОСОБА_4 суму застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181.680(сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії даної ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово прокуратуру і суддю Красноградського районного суду Харківської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Також роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі звільнення з під варти в разі внесення застави, останній негайно повинен повідомити про це слідчого та прокурора і з`явитися до слідчого для встановлення електронного засобу контролю.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1