Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2382/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Номер провадження №11-кп/4805/125/25
Категорія ч.5 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_4
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_4

суддів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

секретар ОСОБА_7 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.04.2023,

ВСТАНОВИВ:

Цим вироком: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не навчається, проживаючого АДРЕСА_1 , приватного підприємця, раніше судимого 12.11.2014 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.3 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 04.02.2016 року по ухвалі Апеляційного суду м. Києва по відбуттю покарання,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст.186 КК України. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрито у зв`язку з його смертю.

Клопотання захисника про визнання доказів недопустимими задоволено частково.

Визнано протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) відносно ОСОБА_9 , за ідентифікуючими ознаками кінцевого обладнання SIM - картка НОМЕР_1 транспортної телекомунікаційної мережі ТОВ «Лайфселл», проведеного у період з 24.02.2017 р. по 19.03.2017 р. на підставі ухвали Апеляційного суду Житомирської області № 98/8 від 13.02.2017 р недопустимим доказом у справі. У решті частині - відмовлено.

Заявлений потерпілою ОСОБА_11 до ОСОБА_9 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 410 000 гривень - залишено без розгляду.

частину від суми витрат на залучення експерта 2701 грн. 47 коп., а саме: за проведення судово-трасологічної експертизи 527 грн. 76 коп., судово-трасологічної експертизи 615 грн. 72 коп., судово-трасологічної експертизи 692 грн. 09 коп., судово-трасологічної експертизи 865 грн. 90 коп., що становить 1 350 грн. 74 коп., - віднесено на рахунок держави.

Речові докази у кримінальному провадженні: вилучені 30 грудня 2016 року в ході проведення огляду місця події в магазині «Карат», який розташований по вул. Соборності, 4 м. Новоград-Волинський нашарування рукавичок на стрічці СТ № 1, нашарування взуття на 3 дактилоплівках, відеозапис на диску; вилучені 13 квітня 2017 року в ході проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 мобільний телефон «Nокіа 6233», мобільний телефон «Nоmі» з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , мобільний телефон «Nокіа 200» з сім-картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» НОМЕР_3 , мобільний телефон «ІРНONЕ 4», 3 бірки з під ювелірних виробів із золота 585 проби, 7 обгорток з-під банкнот відділення АТ «ОТП Банк», пара чоловічих кросівок, 2 пари чоловічих зимових замшевих чобіт (уги), пара чоловічих туфлів, чоловіча куртка зеленого кольору, чоловіча куртка червоного кольору, 3 золоті каблучки жіночі, підвіска золота з рожевим камінцем, хрестик золотий, каблучка золота (обручка), сережки золоті, сережки золоті з фіолетовими камінцями, ланцюжок золотий жіночий, 2 каблучки золоті жіночі, золота підвіска у вигляді букви «І», золота підвіска у вигляді сердечок, ланцюжок розірваний золотий, золота підвіска «Божа матір», підвіска золота з біркою, підвіска золота у вигляді букви «К», ланцюжок золотий з хрестиком золотим; вилучений 13 квітня 2017 року в ході проведення обшуку в смт. Калинівка Броварського району Київської області автомобіль «СНЕVROLET LАСЕТТІ» днз « НОМЕР_4 », свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «СНЕVROLET LАСЕТТІ» днз « НОМЕР_4 »; вилучені 13 квітня 2017 року в ході проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_3 мобільний телефон «НUAWEI САМ- L21» в полімерному чохлі з 2 сім-картками оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_1 , НОМЕР_5 та картою пам`яті мікросіді 4 Gb, мобільний телефон «Samsung GТ-S5830І», мобільний телефон «Samsung», паперова упаковка до стартового пакету «лайфселл», сім-тримач з номером НОМЕР_6 , паперова упаковка до стартового пакету «Київстар», сім-тримач з номером НОМЕР_7 ; вилучені 13 квітня 2017 року в ході проведення обшуку затриманого ОСОБА_9 в Новоград-Волинському ВП ГУНП в Житомирській області 3 картки ПриватБанку, навушники, 3 ключі у зв`язці, гроші в сумі 184 гривні - залишено на зберіганні до розгляду кримінального провадження відносно особи, кримінальне провадження відносно якої зупинено 10.04.2023 у зв`язку із проходженням військової служби.

Згідно вироку, в грудні місяці 2016 року, у не встановлені досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи в м. Києві, ОСОБА_9 вступив в попередню злочинну змову з раніше знайомою йому особою, кримінальне провадження відносно якої зупинено 10.04.2023 у зв`язку із проходженням військової служби далі особа1 та невстановленою особою відносно якого матеріали виділені в окреме провадження № 0001083 від 27.06.2017 далі особа2, спрямовану на заволодіння чужим майном, з метою збагачення, із ювелірного магазину в м. Новограді-Волинському Житомирської області.

Після добровільної згоди учасників групи, маючи в наявності розроблений план злочинних дій та підготовлені знаряддя вчинення злочину, 30.12.2016 близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_9 , особа1 та особа2, маючи при собі газовий балончик, на автомобілі «СНЕVROLET LАСЕТТІ» д.н.з « НОМЕР_4 », який належить дружині особи1, з м. Києва приїхали в м. Новоград-Волинський Житомирської області.

Перебуваючи в м. Новограді-Волинському ОСОБА_9 , особа1 та особа2 вирішили заволодіти чужим майном з ювелірного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_4 .

В цей же день, близько 15 год. 17 хв. ОСОБА_9 , особа1 та особа2 підійшли до ювелірного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », двері якого відчинила ОСОБА_11 .

Особа1, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_11 , пирснув останній в обличчя заздалегідь приготовленим газовим балончиком.

Після цього ОСОБА_9 , особа1 та особа2 проникли до приміщення ювелірного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Діючи згідно злочинного плану, особа1, схопив ОСОБА_11 та притиснувши до стіни, став утримувати, контролюючи її дії та навколишню обстановку. У цей час ОСОБА_9 та особа2, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, розбили руками та за допомогою заздалегідь підготовленої сумки скло шести вітрин, в яких знаходились золоті ювелірні вироби.

У подальшому ОСОБА_9 та особа2 золоті ювелірні вироби зібрали в руки та склали у вищезазначену сумку, після чого заволодівши ювелірними виробами разом із особою1 залишили приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті своїх спільних злочинних дій, ОСОБА_9 , особа1 та особа2 викрали майно потерпілої ОСОБА_11 на суму 410 000 грн.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.04.2023р. скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі пункту 3 ч.1 ст.284, ч.1 ст.417 КПК України (що є необхідним для реабілітації померлого обвинуваченого ОСОБА_9 ), оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_9 в суді і вичерпані можливості їх отримати, а всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_9 мають тлумачитись на його користь.

Вважає, що оскаржуваний вирок є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, оскільки має місце невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема, висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, що безпосередньо вплинуло на неправильне вирішення судом першої інстанції питання про винуватість ОСОБА_9 , а також на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність. Крім цього має місце істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, зокрема, порушення ст.ст. 17, 94, 370, 373 КПК України.

Посилається на те, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_9 в суді і вичерпані можливості їх отримати, а всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_9 мають тлумачитись на його користь.

У той же час, суд першої інстанції неправильно оцінив наявні у справі докази та ухвалив відносно ОСОБА_9 обвинувальний вирок на підставі, зокрема: показань обвинуваченого ОСОБА_12 (зазначений у вироку суду першої інстанції як «особа 1»), який не зобов`язаний говорити правду та у якого були підстави оговорити ОСОБА_13 ; показань потерпілої ОСОБА_14 , яка не вказала на ОСОБА_9 , як на особу, яка вчинила злочин, у вчиненні якого він визнаний винуватим; показань свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , жоден з яких не вказав на ОСОБА_9 , як на особу, яка вчинила злочин, у вчиненні якого він визнаний винуватим; письмових доказів, жоден з яких не підтверджує вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Тобто суд першої інстанції поклав в основу обвинувального вироку лише показання одного обвинуваченого ОСОБА_12 , який не зобов`язаний говорити правду та у якого були підстави оговорити ОСОБА_9 .

Також вказує, що потерпіла ОСОБА_21 жодним належним та допустимим доказом не довела, що вчиненням кримінального правопорушення їй завдана майнова шкода в сумі 410 000 гривень, а також не довела, що зазначені в інвентаризаційному описі найменування ювелірних виробів у неї взагалі були наявними.

Зазначає, що всі інші подані потерпілою ОСОБА_22 документи, в тому числі видаткові накладні, заявки-закази, акти прийому-передачі, рахунки-фактури, договір, також є неналежними доказами на підтвердження розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а частина з них й недопустимими доказами.

Вказує, що поданий потерпілою Інвентаризаційний опис викрадених товарно матеріальних цінностей у магазині Карат від 30 грудня 2016 року є неналежним та недопустимим доказом на підтвердження розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Зазначає, що слідчий експеримент, проведений із ОСОБА_23 , є недопустимим доказом, оскільки після зупинення даної слідчої дії в приміщенні відділу поліції, її продовження було відновлено вже біля входу до магазину «Карат», тому невідомо як слідчий, ОСОБА_24 та поняті потрапили до цього магазину «Карат», зокрема, чи ОСОБА_24 вказав на вказаний магазин «Карат» чи йому наказали так вказати співробітники поліції.

Недопустимими доказами також є матеріали за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) відносно ОСОБА_9 , за ідентифікуючими ознаками кінцевого обладнання SIM- картка НОМЕР_1 , транспортної телекомунікаційної мережі TOB «Лайфселл», проведеного у період з 24.02.2017 р. по 19.03.2017 р. на підставі ухвали Апеляційного суду Житомирської області № 98/8 від 13.02.2017 p., а також журнал обліку товарно-матеріальних цінностей магазину Карат.

Разом з тим просить повторно дослідити обставини, встановлені судом першої інстанції під час кримінального провадження, які були досліджені судом першої інстанції неповністю та з порушеннями.

На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_25 та потерпілою ОСОБА_22 подали письмові заперечення в яких просять оскаржуваний вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 без задоволення.

Потерпіла ОСОБА_11 та її представник ОСОБА_26 в судове засідання апеляційного суду, призначеного на 27.03.2025 року, не з`явилися, будучи повідомленими належним чином згідно вимог ст.135 КПК України. При цьому в телефонному режимі повідомили про розгляд даного кримінального провадження у їх відсутність.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд вказаного кримінального провадження у відсутність потерпілої та її представника, які належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_27 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_27 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_27 , про не встановлення судом першої інстанції достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження, а вирок суду відповідає вимогам ст.370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні фактичні дані, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, прийшов до обґрунтованих висновків, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Суд, з`ясувавши передбачені ст.91 КПК України обставини, що належать до предмету доказування, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.186 КК України, за який його засуджено.

До такого висновку суд дійшов зокрема на підставі показань особи 1, згідно яких, 30.12.2016 о 08 годині на автомобілі Шевроле з м. Києва приїхали в м. Новоград-Волинський щоб вчинити злочин. Зупинились біля магазину Карат. Стояли хвилин 30-40. Залишили автомобіль неподалік від магазину. Магазин був закритий. Продавець відкрила двері. Зайшов перший. Бризнув балончиком в очі. За ним зайшли ОСОБА_28 , третій ОСОБА_29 , здається вибігла друга продавець на вулицю. Почали створювати шум. В якій послідовності вибігли на пам`ятає. Із ОСОБА_30 побігли праворуч від магазину. Із сумкою був ОСОБА_9 . Куди побіг ОСОБА_31 не побачив. Із ОСОБА_30 перебігли через приватний сектор. Із ОСОБА_30 пішли в парк. Стемніло , з ОСОБА_30 зупинили таксі жовтого кольору. Коли їхали на таксі бачили магазин праворуч. Таксист розвернувся, зупинився, Вони вийшли із автомобіля таксі сіли до автомобіля Шевроле і поїхали до м. Київ за місцем проживання. НОМЕР_3 його мобільний телефон Нокіа - записаний ОСОБА_33 як « ОСОБА_34 ». 31.01.2016 зустрівся із ОСОБА_30 , спитав чи бачив ОСОБА_29 . Поїхали до матері ОСОБА_35 . НОМЕР_2 другий мобільний номер. Телефон який вилучили належить ОСОБА_36 . Зустрілися із іншим хлопцем, який передав 4 кільця. ОСОБА_37 сказав, що це наша частка. Із ОСОБА_30 поділили кільця між собою порівну. До 10.01.2017 зустрівся із ОСОБА_38 (дзвонив на лайф). Саме ОСОБА_33 запропонував м. Новоград-Волинський, бо там служив. Саме ОСОБА_33 купував газовий балончик. Був одягнений в зелену куртку із капюшоном. ОСОБА_31 одягнений в чорний одяг. Потерпіла тримала його, а він утримував її. Тримала за ногу та кишеню куртки. Хто що робив не бачив. Сумка із золотими виробами була у ОСОБА_35 ;

- показань потерпілої ОСОБА_11 , яка пояснила, що вона була за прилавком відділу золотих виробів, а її продавець у відділі срібла. У зв`язку із багаторазовими нападами на інші ювелірні магазини їх магазин працював у закритому режимі. Коли приходили відвідувачі, відчиняли двері. В той день постукав молодий хлопець, він їй здався безпечним. Коли відкрила двері він запитав: "Чи працює магазин?!". Кінця слів не почула, бо в неї бризнули з балончика. Вона відійшла від двері. Не знає, чи вони її спихнули в куток магазину, чи то вона сама. Коли намагалася вириватися - бризкали з балончика і тримали голову аби не виривалася. Останнє, що пам`ятає, вхопила за кишеню куртки чоловіка, але він вирвався і втік. Після нього забігло дві людини, вони били вітрини. Двері відкривала ОСОБА_39 . Золото брали з великою вагою, приблизно 3 - 4 лотки. Вкрали на 400 000 грн. Займається підприємницькою діяльність 10 - 12 років. Веде книгу обліку доходів. По закінченню цей документ здає в податкову. Для самої себе веде чорнові зошити. Як викладено на вітрині так і записано. Кожен день це все рахується. Коли сталася крадіжка, через день почали все рахувати на підставі чорнових зошитів. Позовна заява ґрунтувалася на товарній накладній. Для впізнання їй пред`являли ОСОБА_40 . Один з нападників тримав її, а інші двоє били вітрини і збирали прикраси з лотків. Коли вони побачили, що продавець виходить з іншого залу - вони втекли. Напад тривав хвилин 10 - 15. Майно, яке було знайдено по дорозі, не враховувалося в позовні вимоги. Участь в інвентаризації приймала вона і її продавець. В прізвищі члена комісії є помилка. Артикул немає значення. Інвентаризаційний опис складався на наступний день. Багато документів вона віддала своєму адвокату. Ціни можна перевірити, зателефонувавши на завод ювелірних виробів. Бачила лише одну особу. З органів поліції зателефонували і сказали приїхати для впізнання. З п`ятьох чи більше людей впізнала ОСОБА_42 . Слідчі опис в магазині не проводили. Проводили лише огляд місця події, фотографували. Документи, які підтверджують купівлю золота на підприємстві. Ці документи, підтверджують здачу золота підприємству і отримання в замін готових ювелірних виробів. Особисто ОСОБА_35 не бачила. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі. Просила призначити суворе покарання;

- показань свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що подія сталася того дня коли він був на чергуванні, числа не пам`ятає. Це було під Новий рік в 2016 році. Працював в поліції охорони. Під час чергування на службовий телефон надійшов сигнал-виклик. Тривожна кнопка. Приблизно вдень. Час не пам`ятає. Знаходилися поблизу на службовому авто зі старшим наряду ОСОБА_43 . Отримавши сигнал, вирушили за вказаною адресою. Приїхали і побачили стривожених продавців, побиті вітрини. Працівники повідомили, що на них напали. Це був ювелірний магазин. Було два продавця. Як пояснили продавці, три невідомі особи в спортивному одязі, підійшли до магазину, одного продавця травили газовим балончиком, розбили вітрини і забрали майно. В середину не заходили. Запропонували проїхати з ними на патрулювання. Їхали по вул. Мамайчука в сторону "Авангарду", по вул. Пушкіна до автовокзалу, потім патрулювали всі вулиці міста. Далі повідомили поліцію. Патрулювання проходило годину точно. Приїхавши в магазин там вже була слідчо-оперативна група. Продавець сказала, що було три особи, один з них був кавказької національності. Продавці - жінки. Магазин був під охороною. Адреса вул. Соборності, 4;

- показань свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що подія сталася приблизно 30.12.2016 перед Новим роком. Перебували в наряді, разом з поліцейським ОСОБА_44 . Отримали сигнал тривоги, про спрацювання тривожної кнопки. Прибувши до об`єкта, на вулиці побачили 2 жінок, вони були подавцями і сказали, що 3 невідомих пошкодили вітрини, напали і викрали майно. Повідомили поліцію, патрулювали місто. Він пішов дворами і опитував людей. Так дійшов до автовокзала. Прикмети загальні. Поліція описувала нападників. Їх було троє в масках, один високий, один з них був кавказької національності. Продавців було двоє - жінки. Продавці були на вулиці. Одягу верхнього не було. У них була сутичка з нападниками, вони вискочили без верхнього одягу. Працівник сказала, що в ході сутички одному з нападників кавказької національності вона стягнула з обличчя маску. Шукали осіб по одягу, по зросту. Прикмети були загальними - чорні штани і куртки;

- показань свідка ОСОБА_45 , яка пояснила, що 30.12.2016 напередодні Нового року працювала з ОСОБА_46 на зміні в магазині "Карат" на вул. Соборності, 3. Торгували ювелірними виробами: золотом і сріблом. Була 16:00 год. Закривалися завжди, якщо хтось підходив, відкривали. Вона стояла з тієї сторони де срібло, ОСОБА_47 - там де золото. Під вікном мелькнули силуети. Двері закривалися на ключ. Троє чоловіків постукали в двері. ОСОБА_47 відкрила двері. Коли зайшли чоловіки, вона почула бризк балончика, одразу почувся стук битого скла. Вона почала натискати кнопку. Ніхто не кричав і не погрожував. ОСОБА_48 чинила опір. В обличчя нікого не бачила. Нападники були повернуті до неї спиною. Між відкриттям дверей і нападом пройшло приблизно 5 хвилин. То були чоловіки, високі. В середині магазину працювало відеоспостереження. Бачила як прохід між вітринами був вільним. Вона вибігла на вулицю, спустилася по сходинкам і почала кричати. Злочинці були від неї по ліву сторону. ОСОБА_48 стояла трохи далі в проході біля стіни. Що робили не бачила. Спустившись по сходам, ОСОБА_48 почала кликати на допомогу, люди не реагували. Потім приїхала охорона. Вони чекали працівників охорони на дворі, в середину не заходили. Потім приїхали працівники охорони, їх було двоє. Вона сіла в машину. Орієнтувалися на тих, хто біжить. Їздили хвилин 20 - 30. Коли повернулися побачили багато людей біля магазину. Потім вона повернулася до магазину і там, де було золото, все було побито. Розбито 5 вітрин. З ОСОБА_46 не спілкувалася. Наступного дня прийшла в магазин, перерахували золото, не було обручок і половини браслетів. Як проводився огляд, не бачила. Обстановку в магазині не змінювали, не заходили туди. Два рази на тиждень перераховували товар. Вироби всі нові, з пломбою, етикетками від виробника. На другий день проводили інвентаризацію. Вона була членом комісії, підписала опис. До цього були складені списки, про кількість і назву виробу. Були етикетки, індекс виробу. Діяльність магазин здійснює офіційно. Це все було в накладних у власника магазину. Рахували лише вагу і назву виробу. 30.12.2016 року акт не складався. Акт склали, про те що залишилося. Позбирали з вітрин, те що залишилося, в кульки. ОСОБА_11 їх забрала і сховала при працівниках поліції. Після 09:00 ранку ОСОБА_48 подзвонила і попросила прийти перерахувати. Фіксували залишки. Вона працювала там з 2007 року. Контролю залишків не вела. Записи велися постійно у зошиті. Зошит вівся щоденно. При складанні акту, зошити враховувалися. Коли приходили нові вироби, у власника магазину були накладні. 2 рази на тиждень робили перерахунок. ОСОБА_47 звіряла. Те що продавалося контролював продавець, наявність - власник;

-показань свідка ОСОБА_50 , який пояснив, що одного дня, зимою чи 2017 чи 2016 року, о 15 годині з ОСОБА_51 приїхали в робочих справах на автомобілі, стали навпроти магазину "Карат". Зупинилися. Побачив як з магазину вибіг молодий хлопець, потім жіночка, але в неї було обличчя затулено руками, вона почала кричати, за неї вибігли ще 2 хлопці. І почали бігти в сторону магазину "Формула". Двоє бігли понад дорогою, а другий - понад будинком. Коли намагалися їх наздогнати, навпроти "Формули" один хлопець перескочив через паркан і побіг в сторону приватних будинків. Пам`ятає особу в темній куртці, в руках був пакет. В першого хлопця, який вибіг з магазину, теж ще щось було в руках. Пакет темного кольору. Обличчя не бачив взагалі. Проїхали трохи далі вперед і побачили патрульну поліцію, далі поїхали в справах. Паркан був маленьким. З пакетом біг високий, куртка темна, на голові капюшон;

- показань свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що взимку 2016 року їхав по вул. Шевченка в центр. Це був вечір, годин 5. Його зупинили двоє чоловіків, проголосувавши в районі парку. Зупинився, вони спитали скільки коштуватиме вивезти за місто в сторону в/ч. Сіли спереду і ззаду. Обличчя не запам`ятав. Приїхали на зупинку на "Промінь", вони походили там пару хвилин. Від автомобіля недалеко, назад приїхали по тому самому маршруті, повернули до стадіону. Там стояла машина Шевроле, срібляста. Машина стояла навпроти магазину "Карат" на куті. Хлопець, що сидів ззаду, вийшов і сів в машину, а інший поїхав назад на "Промінь". Він сказав, що зараз у друга знайде гроші і принесе, бо грошей у нього при собі не виявилося. Винен був 50 грн. Свідок прочекав хвилин 10. Зрозумів, що він не повернеться і поїхав. Розмовляли нормально, без акценту;

- показань свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що ОСОБА_31 подзвонив їй на Пасху 2017 року і сказав, що його затримали по справі крадіжки, а вона заявлена як свідок. І спитав чи могла вона підтвердити той факт, що вони були з ним в кіно. В грудні 2016 року вони зустрічалися з ОСОБА_38 в м. Києві в Сінема-Сіті. Це було приблизно в 20 числах грудня. Письмові пояснення надавала. Але дату вказала 30 грудня. Посилаючись на те, що ОСОБА_31 їй зателефонував. Пізніше зрозуміла, що це не може бути 30 грудня, бо була зайнята іншими справами. 30 грудня вона не була з ОСОБА_38 . На той момент вважала, що то було 30 грудня. Перед Новим Роком була зовсім в іншому місці. Проаналізувала все, і це було не 30 числа. ОСОБА_9 знає з травня 2016 року. Було декілька зустрічей. ОСОБА_40 не знає, ніколи не бачила.

Надаючи оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності, допустимості та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що покази особи 1, потерпілої та свідків є послідовним, узгоджуються з іншими матеріалами справи, не викликають будь-якого сумніву у їх достовірності та у своїй сукупності вказують на причетність ОСОБА_9 до інкримінуємого злочину, а невизнання ОСОБА_9 своєї вини та намагання схилити свідка ОСОБА_20 у забезпеченні йому алібі на час вчинення кримінального правопорушення шляхом надання нею неправдивих відомостей розцінив, як намагання ОСОБА_9 уникнути кримінальної відповідальності та намагання перекласти таку відповідальність на інших осіб. З таким висновком погоджується й колегія суддів.

При цьому, апеляційним судом не встановлено підстав оговорювати особою 1, обвинуваченого ОСОБА_13 , на чому акцентує увагу захисник.

Крім того вина обвинуваченого також підтверджується дослідженими судом першої інстанції письмові доказами, а саме:

- рапортом чергового №9413 від 30.12.2016, відповідно до якого надійшло повідомлення чергового державної служби охорони про викрадення золотих виробів в магазині "Карат";

- протоколом прийняття заяви про злочин від 30.12.2016 від ОСОБА_11 ;

-протоколом огляду місця події від 30.12.2016 з фототаблицями до нього в ході якого зафіксована слідча інформація в магазині "Карат" після скоєння злочину;

- диском із відеозаписом з магазину "Карат", в ході якого зафіксованого обставини скоєння грабежу трьома особами, з них ОСОБА_42 та ОСОБА_31 ;

- інвентаризаційним описом викрадених товаро-матеріальних цінностей у магазині "Карат" від 30.12.2016;

- висновком експерта №1/180 від 27.02.2017 відповідно до якого слід розміром 80 на 22 мм відкопійовані на СТ при ОМП від 30.12.2016 придатний для визначення групової належності. Даний слід міг бути залишений текстильним виробом з елементами круглої форми;

-висновком експерта №1/181 від 01.03.2017 відповідно до якого сліди низу взуття довжиною 240 мм, 285 мм та 255 мм відкопійовані на три чорні дактилоплівки при ОМП від 30.12.2016 придатні для вирішення питання групової належності взуття яким залишено сліди. Придатність слідів низу взуття довжиною 240 мм, 285 мм та 255 мм відкопійованих на три чорні дактилоплівки для ідентифікації конкретного взуття, що їх залишило, визначиться при наданні взуття для порівняльного дослідження. Сліди низу взуття довжиною 240 мм, 285 мм та 255 мм відкопійованих на три чорні дактилоплівки при ОМП від 30.12.2016 залишені різним взуттям;

- довідкою УКП ОТЗ ГУНП в Житомирській області базових станцій, які обслуговують місце за адресою м. Новоград-Волинський, вул. Соборності, 4;

-довідкою УОТЗ ГУНП в Житомирській області №703/18/01-2017 відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_9 користується номером НОМЕР_8 , та ОСОБА_53 користується номерами НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ) 30.12.2016 близько 09-10 години могли разом приїхати з м. Київ до м. Новоград-Волинський, та ввечері після 17 години разом направилися в сторону м. Київ. Тобто могли бути причетними до скоєння нападу на ювелірний магазин Карат в м. Новоград-Волинський;

-копією реєстраційної картки приватного АМТ на автомобіль марки Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_4 ;

- протоколом обшуку від 13.04.2017 в АДРЕСА_5 в ході якого виявлено та вилучено мобільні телефони, золоті вироби, 7 обгорток з під банкнот відділення АТ ОТП Банк, куртки червоного та зеленого кольорів;

-протоколом обшуку від 13.04.2017 в АДРЕСА_6 в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки «СНЕVROLET LАСЕТТІ» д.н.з. НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

- протоколом обшуку від 13.04.2017 в квартирі АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено мобільні телефони Самсунг та Хайвей , стартові пакети мобільних терміналів;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.04.2017 відповідно до якого потерпіла впізнала ОСОБА_55 як особу яка скоїла напад на неї та магазин "Карат", та заволоділа ювелірними виробами;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_55 , захисника ОСОБА_56 в ході якого ОСОБА_42 відобразив обставини скоєння нападу на магазин "Карат" та заволодіння ювелірними виробами, зауважень доповнень не надходило;

- протоколом огляду речей від 16.04.2017, а саме мобільних телефонів вилучених під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 ;

- протоколом обшуку від 11.05.2017 в квартирі АДРЕСА_7 в ході якого виявлено та вилучено кросівки, мокасини, мобільний телефон Самсунг ДжеТі-Е1195;

- протоколом огляду речей від 25.04.2017, а саме мобільних телефонів, сім-карт вилучених під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_3 ;

- довідкою УОТЗ ГУНП в Житомирській області №1250/18/01-2017 відповідно до якої, з даного аналізу та з аналізу інформації, яка надавалась раніше на доручення вих. №4258/220/17 від 14.03.2017 встановлено, що напередодні скоєння злочину вночі з 29 на 30 грудня 2016 між собою спілкувались користувач абонентського номера НОМЕР_9 ОСОБА_53 та користувач абонентського номера НОМЕР_8 ОСОБА_9 . Виходили на зв`язок в зоні дії базових станцій м. Києва, після чого близько 09-10 години 30.12.2016 (тобто в день скоєння злочину) користувачі абонентських номерів НОМЕР_9 ОСОБА_53 та НОМЕР_8 ОСОБА_9 вийшли на зв`язок в м. Новоград-Волинський. В м.Новоград-Волинський користувачі абонентських номерів НОМЕР_9 ОСОБА_53 та НОМЕР_8 ОСОБА_9 були протягом часу близько 10 година - близько 17:15 год. 30.12.2017, після чого могли разом або паралельно направитись в сторону м. Київ, так як користувач абонентського номеру НОМЕР_9 ОСОБА_53 вийшов на зв`язок в м. Києві в 20:09 год. 30.12.2016, а користувач абонентського номеру НОМЕР_8 ОСОБА_9 - в 21:29 год. 30.12.2016. Також встановлено, що користувач абонентського номера та НОМЕР_8 ОСОБА_9 30.12.2016 в 21:37 год., тобто наступного дня після скоєння злочину, почав користуватись «нульовим» мобільним терміналом ІМЕІ НОМЕР_11 . Тобто вищевказані факти дають підстави вважати, що користувачі абонентських номерів НОМЕР_9 ОСОБА_53 та НОМЕР_8 ОСОБА_9 можуть бути причетними до скоєння нападу на ювелірний магазин Карат в м. Новоград-Волинський;

-протоколом огляду речей від 21.06.2017, а саме золотих виробів вилучених при проведенні обшуку в кв. АДРЕСА_2 ;

-протоколом огляду речей від 23.06.2017, а саме двох курток вилучених при проведенні обшуку в кв. АДРЕСА_2 ;

-протоколом огляду речей від 23.06.2017, а саме мобільних телефонів вилучених при проведенні обшуку в кв. АДРЕСА_3 ;

-журналом обліку товарно-матеріальних цінностей магазину Карат, з якого виготовлено витяг про перелік ювелірних виробів, викрадених ОСОБА_57 , ОСОБА_9 та невстановленою особою 30.12.2016.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано визнав недопустимим доказом протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) відносно ОСОБА_9 , за ідентифікуючими ознаками кінцевого обладнання SIM - картка НОМЕР_1 транспортної телекомунікаційної мережі ТОВ «Лайфселл», проведеного у період з 24.02.2017 р. по 19.03.2017 р. на підставі ухвали Апеляційного суду Житомирської області № 98/8 від 13.02.2017р., належним чином мотивувавши його.

Суд дав оцінку усім зібраним у справі доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів, а тому посилання захисника на відсутність доказів вини обвинуваченого у вчиненні інкримінуємого злочину є безпідставними.

Крім того апеляційний суд зазначає, що чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку ( постанова Верховного Суду від 25 вересня 2023 року у справі №165/93/22).

Доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа, тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно із цим стандартом доказування) винуватості особи (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі №728/578/19; від 20 жовтня 2021 року у справі №759/14119/17).

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції в ході судового розгляду встановлені вказані обставини, разом в сукупності з дослідженими письмовими доказами та показами особи 1, потерпілої, свідків всебічно та логічно взаємопов`язано підтверджують обставини, які відбувались під час вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Доводи захисника про те, що слідчий експеримент, проведений із ОСОБА_23 , є недопустимим доказом, оскільки після зупинення даної слідчої дії в приміщенні відділу поліції, її продовження було відновлено вже біля входу до магазину «Карат», тому невідомо як слідчий, ОСОБА_24 та поняті потрапили до цього магазину «Карат», зокрема, чи ОСОБА_24 вказав на вказаний магазин «Карат» чи йому наказали так вказати співробітники поліції, колегія суддів визнає безпідставними.

Відповідно до положень ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Докази, для їх допустимості, беручи до уваги положення ч.1 ст.86 КПК України, повинні бути отримані у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використано при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до норм ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та іншими законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Мета, порядок проведення та закріплення результатів слідчого експерименту визначаються положеннями ст.240 КПК України, відповідно до частини шостої якої про проведення слідчого експерименту слідчий складає протокол, де докладно зазначає умови і результати проведення слідчого експерименту.

Як вбачається з матеріалів провадження, старшим слідчим СВ Новоград - Волинського ВП ГУНП в Житомирській області, з дозволу наданого ОСОБА_11 , проведено слідчий експеримент від 15.04.2017 щодо подій, які відбулися 30.12.2016 року по факту розбійного нападу на магазин «Карат». Зазначена слідча дія проведена слідчим з дотриманням правил, передбачених ст.ст.223,240 КПК України, за участю підозрюваного ОСОБА_55 , його захисника ОСОБА_56 , понятих - ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , спеціаліста - ОСОБА_60 , конвоїрів - ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 . Перед проведенням слідчої дії особам, які беруть у них участь, роз`яснено їх права і обов`язки, передбачені КПК України, а також відповідальність, встановлена законом. Хід і результати проведення процесуальної дії зафіксовані у протоколі, який за формою та змістом відповідає вимогам ст.104 КПК України. У протоколі докладно викладено умови, обставини і результат слідчого експерименту. Вказана дія фіксувалася за допомогою відеокамери «Canon Power Shot St 410 IS». Протокол проведення слідчого експерименту після ознайомлення з ним, засвідчено підписами усіх його учасників. Будь-яких клопотань під час проведення слідчого експерименту, зауважень з приводу проведення вказаної слідчої дії ніхто з учасників не зазначив.

Посилання апелянта на те, що 30 грудня 2016 року, тобто в день вчинення злочину, саме ОСОБА_9 користувався номером оператору мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_1 , який у нього з`явився лише на початку квітня 2017 року, після придбання (та у зв`язку із придбанням) 03 квітня 2017 року мобільного телефону (смартфону) «Huawei Cam-L21», який мав облаштування для двох сім-карток та який, разом із сім-картою оператору мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_1 , був вилучений у ОСОБА_9 13 квітня 2017 року в ході проведення обшуку за місцем його проживання, колегія суддів визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами провадження.

Так, в рапорті оперуповноваженого ОСОБА_66 від 28.01.2017р. зазначено, що в ході проведених оперативно-розшукових заходів було встановлено, що ОСОБА_9 користується мобільним терміналом ІМЕІ НОМЕР_12 з оператором мобільного зв`язку «Лайфселл» із мобільним номером НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки начальника УОТЗ ГУНП в Житомирській області №1250/18/01-2017 від 13.06.2017р. в якій зазначено, що напередодні скоєння злочину вночі з 29 на 30 грудня 2016 року між собою спілкувались користувач абонентського номера НОМЕР_13 ( ОСОБА_24 ) та користувач абонентського номера НОМЕР_14 ( ОСОБА_9 ). Виходили на зв`язок в зоні дії базових станцій м. Києва, після чого близько 09 - 10 години 30.12.2016 р. (тобто в день скоєння злочину) користувачі абонентських номерів НОМЕР_13 ( ОСОБА_24 ) та НОМЕР_14 ( ОСОБА_9 ). вийшли на зв`язок в м. Новоград-Волинський.

В м. Новоград-Волинський користувачі абонентських номерів НОМЕР_13 ( ОСОБА_24 ) та НОМЕР_14 ( ОСОБА_9 ). були протягом часу близько 10 годин - близько 17:15год. 30.12.2017, після чого могли разом або паралельно направитись в сторону м. Київ, так як користувач абонентського номера НОМЕР_13 ( ОСОБА_24 ) вийшов на зв`язок в м. Києві в 20:09год 30.12.2016, а користувач абонентського номера НОМЕР_14 ( ОСОБА_9 ). - в 21:29год. 30.12.2016.

Також встановлено, що користувач абонентського номеру НОМЕР_14 ( ОСОБА_9 ) 30.12.2016 р. в 21:37год., тобто наступного дня після скоєння злочину, почав користуватись «нульовим» мобільним терміналом.

Крім того в довідці зазначено, що аналізом роздруківки з`єднань абонентських номерів НОМЕР_13 , НОМЕР_10 (за даними слідства користувався ОСОБА_53 ) за період часу з 01.11.2016 по 15.01.2017р. та НОМЕР_14 (за даними слідства користувався ОСОБА_9 ) за період часу з 01.11.2016 по 07.02.2017р. на факт з`єднання їх між собою та з користувачем абонентських номерів НОМЕР_15 , НОМЕР_16 (за даними слідства користувався ОСОБА_28 )

При цьому посилання апелянта на те, що достовірність відомостей викладених в даній довідці викликає сумнів, оскільки в ній зазначено, що в м. Новоград-Волинський користувачі абонентських номерів були протягом часу близько 10 год. - близько 17 год. 15 хв. 30.12.2017 р. (у той час, коли злочин був вчинений 30.12.2016 р.), а також зазначено, що користувач абонентського номеру НОМЕР_1 ( ОСОБА_9 ) 30.12.2016 р. в 21 год. 37 хв., тобто наступного дня після скоєння злочину, почав користуватись «нульовим» мобільним терміналом, апеляційний суд визнає безпідставним, оскільки вказане є очевидною опискою.

Крім того згідно протоколу огляду речей від 23.06.2017р., а саме мобільного телефону «Huawei Cam-L21», який було вилучено під час проведення обшуку 13.04.2017 в квартирі АДРЕСА_3 , шляхом від`єднання задньої кришки телефону, встановлено, що в телефоні є надпис з ІМЕН: НОМЕР_17 ІМЕІ2: НОМЕР_18 . Також в телефоні виявлено 2 сім-карти оператора мобільного зв`язку «лайфселл» та карта пам`яті мікросіді 4 Gb. Після чого з даного телефону було вилучено 2 вищевказані сім-карти, одну з яких було встановлено в мобільний телефон «Nokia RM-1136» і на даному телефоні було набрано комбінацію цифр НОМЕР_19 і натиснуто кнопку виклику і на екрані телефону було висвітлено абонентський номер сім-картки, що знаходиться в телефоні, а саме: НОМЕР_8 . При перегляді контактів, що були записані на даній сім-карті серед контактів було виявлено наступні номера: «Мама НОМЕР_20 », « ОСОБА_67 », «ОСОБА_68 мама НОМЕР_21 », «ОСОБА_69 НОМЕР_22 ».

При цьому доказів того, що номер оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_14 з`явився у ОСОБА_9 лише на початку квітня 2017 року після придбання (та у зв`язку із придбанням) ним 03 квітня 2017 року мобільного телефону (смартфону) «Huawei Cam-L21», як на тому наголошує захисник, ненадано.

Колегія суддів визнає безпідставними посилання апелянта на те, що потерпіла ОСОБА_21 жодним належними та допустимими доказами не довела, що вчиненням кримінального правопорушення їй завдана майнова шкода в сумі 410 000 гривень, а також не довела, що зазначені в інвентаризаційному описі найменування ювелірних виробів у неї взагалі були наявними.

Як вбачається з матеріалів провадження вказаний довод був предметом розгляду в суді першої інстанції та на нього надано вмотивовану відповідь. З якою погоджується й апеляційний суд.

При цьому, як правильно встановив суд першої інстанції, та перевірив апеляційний суд, інвентаризаційний опис викрадених товарно-матеріальних цінностей у магазині «Карат» від 30 грудня 2016 року, журнал обліку товарно-матеріальних цінностей магазину «Карат» відповідає загальним засадам ведення обліку підприємцями та підприємствами, а матеріали справи містять докази на підтвердження найменування, ваги та вартості викрадених у потерпілої ювелірних виробів, яка була встановлена судом.

В результаті перевірки вироку місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_27 , апеляційний суд приходить до висновку, що фактичні обставини скоєння ОСОБА_9 злочину за ч.5 ст.186 КК України судом першої інстанції встановлені правильно, надана належна правова оцінка зібраним доказам, та погоджується з висновком суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у відповідності до вимог закону, провів оцінку кожного із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність висунутого ОСОБА_9 обвинувачення за ч.5 ст.186 КК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які б призвели до ухвалення незаконного рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , залишити без задоволення, а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.04.2023 щодо ОСОБА_9 за ч.5 ст.186 КК України,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: