Вирок

Іменем України

27.01.2024 р. Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000945 від 04.10.2024, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, Турківського району, села Гусине, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше засудженого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

Учасники судового провадження:

Сторона обвинувачення -

Прокурори Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Потерпіла сторона:

- ТзОВ ТВК "Львівхолод" - представник ОСОБА_6 ;

- ТзОВ "КЛЕВЕР СТОРС" - представник ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 21 січня 2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено до 5 (п`яти) років 1(одного) місяця позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який вчинив 04.08 та 03.09. 2024.

Згідно з проголошеним в судовому засіданні прокуроркою - публічним обвинувачем обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000945 від 04.10.2024, зазначається, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 по особовому складу № 95-РС та по стройовій частині № 342 від 22.10.2023р. солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та призначений на посаду оператора відділення управління командира 4 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яку він займав до моменту самовільного залишення вказаної військової частини, тобто до 13.11.2023р.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина.

У відповідності до вимог статей 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, повинен був свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_3 діючи в порушення вимог зазначеного вище законодавства, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке полягає в тому, що він, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, 22.09.2024, близько 10 год. 53 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Сім23» ТОВ «Клевер Сторс», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, буд. № 6, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито викрав із торгівельного стелажу вказаного магазину наступний товар: шоколад «Мілка» з карамельно-арахісовою начинкою і повітряним рисом вагою по 276 г - у кількості 5 шт., вартістю за 1 шт. без ПДВ - 121грн. 50 коп.; шоколад «Lacmi» Рошен молочний з начинкою полуничний торт, вагою по 275 г - у кількості 5 шт., вартістю за 1 шт. без ПДВ - 84,82 грн., з якими пройшов повз каси не оплативши товару та не відреагувавши на вимоги працівників магазину оплатити товар, покинув магазин. У подальшому викраденим товаром розпорядився на власний розсуд. Цими своїми діями ОСОБА_3 спричинив ТОВ «Клевер Сторс» () матеріальну шкоду на загальну суму 1031 (одна тисяча тридцять одна) грн. 60 коп.

Дані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування та прокурором - процесуальним керівником у кримінальному провадженні кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, 30.09.2024, близько 14 год. 51хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що розташований по вул. Наукова, буд. № 51 у м. Львові, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, відкрито викрав із торгівельного стелажу вказаного магазину наступний товар:

- пельмені Ексімос Рудь 800 г. - 1 шт., вартістю без ПДВ 74 грн. 45 коп.;

- салат оселедець під шубою То до 250 г. - 1 шт., вартістю без ПДВ 28 грн. 80 коп.;

- батон нарізний київський в/г Київхліб 450 г. - 1 шт., вартістю без ПДВ 19 грн. 15 коп.;

- майонез преміум 72% дой/п Щедро 300 г. - 1 шт., вартістю без ПДВ 35 грн. 10 коп.;

- соус часниковий дой/п Чумак 200 г. - 1 шт., вартістю без ПДВ 23 грн. 75 коп.;

- салат з крабових паличок То до 250 г. - 1 шт., вартістю без ПДВ 38 грн. 60 коп.;

- сир ТВ Сокол брус 250 г. Млековіта - 1 шт., вартістю без ПДВ 80 грн. 63 коп.;

- ковбаски єгерські н/к 1гат. г/у Бащинський - 0,279 г., вартістю без ПДВ 95 грн.14 коп.;

- сарделька карпатська 1 гат. г/у 400г - вартістю без ПДВ 56 грн. 65коп.;

- сосиска переяслівська 1гат. в/у Родин. ковб. 340г. - вартістю без ПДВ 46 грн.75коп., чим заподіяв ТОВ ТВК «Львівхолод» матеріальної шкоди на загальну суму 499 гривень 02 копійки.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування та прокурором - процесуальним керівником у кримінальному провадженні, кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні на початку судового слідства заперечував, мотивуючи тим, що шоколад не викрадав, а зайшов з ним до магазину « Сім 23» по вулиці Пулюя у м. Львові. Шоколад в кількості 10 плиток був захований в нього під курткою. Що стосується викрадення продуктів із магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» то теж не вчиняв крадіжки. Він хотів оплатити, але не міг скористатися мобільним телефоном оскільки були якісь технічні збої. Заперечив той факт, що працівники магазину бачили як він брав товар та виходив з ним із магазину не оплативши . Також заперечив, що працівники магазину наздоганяли його.

В ході дослідження в судовому засіданні відеозаписів з камер спостереження, шляхом перегляду, обвинувачений теж заперечував факт відкритого викрадення ним чужого майна.

Пояснив, що він не розуміє, що таке відкритий спосіб. Разом з тим визнав, що дійова особа на відео, є саме він, ОСОБА_3 , а вчинені ним дії не мали мети та наміру викрадати товар.

Не зважаючи на заперечення обвинуваченого щодо інкримінованих йому дій, як відкритого викрадення, його вина доводиться доказами наданими прокуроркою - публічним обвинувачем у кримінальному провадженні, які досліджені судом, а відтак, визнаються належними та допустимими, а саме:

-заявою керуючого магазином «Рукавичка» ОСОБА_8 від 03.10. 2024 про вчинення крадіжки на суму 499 грн. 02 коп.;

-заявою керуючого магазином «Сім 23» ОСОБА_9 від 03.10. 2024 про вчинення крадіжки на суму 1031грн. 60 коп.;

-довідками про вартість викраденого товару;

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000945 від 04.10.2024;

-протоколом огляду відеозапису, що знаходиться на оптичному диску DVD - R;

-результатами перегляду відеозапису, що знаходиться на оптичному диску DVD - R;

-показами допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 - працівника магазину «Сім 23», яка в судовому засіданні надала покази котрі повністю узгоджуються з дослідженим судом відеозаписом, та яка пояснила, що дії ОСОБА_3 , сприймала як вчинення ним крадіжки, а після того як на її вимогу оплатити ОСОБА_3 побіг, зрозуміла, що той вчинив крадіжку;

-показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11 - працівників магазину «Рукавичка» котрі, кожна окремо, в судовому засіданні надала покази, що теж повністю узгоджуються з дослідженим судом відеозаписом, а свідок ОСОБА_11 , крім того підтвердила, що сприймала дії ОСОБА_3 як крадіжку, вибігла за ним, а після того, коли на її вимогу оплатити ОСОБА_3 сказав, що йде додому і побіг, зрозуміла, що той вчинив крадіжку.

- Показами самого обвинуваченого даними в судовому засіданні після перегляду відеозапису, що знаходиться на оптичному диску DVD - R та допиту свідків.

Так, після перегляду відеозаписів та допиту свідків, ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та пояснив, що на даний час не пригадує виду, кількості та вартості викраденого ним товару у магазині, не пригадує також точної дати. Викрадений товар спожив. Розумів, що в країні іде війна, і, що під час війни є посилена відповідальність за крадіжку, але на той час бажав діяти саме так. Погоджується з видом, кількістю та вартістю товару, який інкримінується йому крадіжку, як це зазначено в обвинувальному акті. Фактичних обставин чітко пригадати не може, оскільки пройшов значний час, однак погоджується з тими, що зазначені в обвинувальному акті та оголошені прокуроркою в судовому засіданні. Запевняє, що у майбутньому подібного не повторить. У вчиненому щиро розкаюється. Просить суд суворо не карати та врахувати, що бажає відшкодувати заподіяні збитки, повернутися до військової служби та захищати Батьківщину.

Підтвердив, що має судимість за вироками Галицького та Франківського районних судів м. Львова, якими засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України в грудні 2024 та січні 2025 років. Засуджений до позбавлення волі. З вироками погоджується, оскаржувати не має наміру.

Відтак, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та досліджених доказів і процесуальних матеріалів кримінального провадження, суд вважає, що прокуроркою - публічним обвинувачем у кримінальному провадженні перед судом доведено, а судом встановлено факт, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, 22.09.2024, близько 10год. 53 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Сім23» ТОВ «Клевер Сторс», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, буд. № 6, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито викрав товар - 10 (десять) плиток шоколаду, чим спричинив ТОВ «Клевер Сторс» () матеріальну шкоду на загальну суму 1031 (одна тисяча тридцять одна) грн. 60 коп.

Суд також вважає, що прокуроркою - публічним обвинувачем у кримінальному провадженні перед судом доведено, а судом встановлено факт, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, 30.09.2024, близько 14 год. 51хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» по вул. Науковій, 51 у м. Львові, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, повторно, відкрито викрав із торгівельного стелажу вказаного магазину товар, чим заподіяв ТОВ ТВК «Львівхолод» матеріальної шкоди на загальну суму 499 (чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 02 коп.

Органами досудового розслідування та прокуроркою - публічним обвинувачем у суді, вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, з чим суд погоджується.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, що по місцю проходження військової служби, він в цілому, характеризувався посередньо, а також його негативне ставлення до вчинення злочину, що є предметом даного судового розгляду.

Суд також приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого у даному кримінальному провадженні якими визнає - його каяття в ході судового процесу, проте не знаходить підстав для застосування до нього ст. 69 КК України, на якій зосередився адвокат.

У той же час, документальне підтвердження про наявність чи відсутність попередніх судимостей у обвинуваченого, на які покликаються орган (дізнання) досудового розслідування та прокурорка - публічний обвинувач в судовому процесі, а саме - довідку ОСК МВС України № від 10.10. 2024 року, зважаючи, що така частково виготовлена іноземною мовою - рашистською, суд констатує факт, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000945 від 04.10.2024, МВС України надаючи довідку сформовану частково іноземною мовою, порушило вимоги ст. 10 Конституції України, статей 6,10,11,14 Закону України "Про засади державної мовної політики" та ст. 29 КПК України, а відтак, визнає даний доказ недопустимим.

Суд також констатує факт, що в ході досудового розслідування та під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, органом досудового розслідування та стороною публічного обвинувачення у кримінальному провадженні, котрими використовувалася вказана вище довідка, теж порушено вумоги ст. 10 Конституції України, статей 6,10,11,14 Закону України "Про засади державної мовної політики" та ст. 29 КПК України.

Відтак, суд констатує факт порушення зазначеними вище державними органами вимог ч. 7 ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», відповідно до якої, - статус української мови як єдиної державної мови, передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя , які визначені цим Законом.

Суд в котре наголошує, що згідно цього ж Закону, статус української мови як єдиної державної мови зумовлений державотворчим самовизначенням української нації та є невіддільним елементом конституційного ладу України як унітарної держави, а тому і з цих підстав, зобов`язує як Міністерство внутрішніх справ України, прокуратуру, так і поліцію, виконувати вимоги Конституції та Законів України.

Натомість суд бере до уваги й той факт, що до ухвалення даного вироку, ОСОБА_3 засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 21 січня 2025 до 5 (п`яти ) років 1 (одного) місяця позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 та кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (копія вироку).

Даний вирок хоч і не набрав законної сили, проте покарання обвинуваченому у розглядуваному кримінальному провадженні, належить прийняти з урахуванням наявності такого.

Приймаючи дане рішення судом враховуються правила призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) за наявності іншого обвинувального вироку (вироків), ухваленого щодо цієї особи. При цьому суд керується саме часом ухвалення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили.

У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після ухвалення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому ним до ухвалення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст. 70 КК України.

Відтак, зважаючи на встановлене, суд вважає, що остаточне покарання ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні, слід призначити відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань призначеними даним вироком та вироком Франківського районного суду м. Львова від 21 січня 2025, у вигляді позбавлення волі.

Строк відбування покарання за даним вироком слід рахувати з часу обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні, тобто з 23 ( двадцять третього) жовтня 2024.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов до розгляду не приймався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 70 КК України, статтями 368, 369 - 371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 7 ( семи ) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 21 січня 2025 року та призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у вигляді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання за даним вироком рахувати з 23 (двадцять третього) жовтня 202 року, тобто з часу обрання запобіжного заходу кримінальному провадженні № 0000945 від 04.10.2024.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.

У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 26 лютого 2025 року.

Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судових засідань, обвинуваченому негайно скерувати поштою.

Суддя ОСОБА_12