УХВАЛА

03 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 591/13247/24

провадження № 51 - 384 впс 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні подання Сумського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа №591/13247/24) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, із Зарічного районного суду м. Суми до Покровського районного суду Дніпропетровської області,

встановив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вищезазначене подання про направлення кримінального провадження (справа №591/13247/24) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, із Зарічного районного суду м. Суми до Покровського районного суду Дніпропетровської області, яке мотивовано наступним.

Зокрема, у поданні зазначено, що:

- обвинувальний акт направлений до Зарічного районного суду м. Суми із порушенням правил підсудності за місцем закінчення досудового розслідування, оскільки інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_5 дії, які складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення, були вчинені на території держави-агресора із чітким зазначенням адрес;

- положеннями ст. 32 КПК передбачено можливість направити кримінальне провадження для розгляду до суду, в межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, лише у разі невстановлення місця вчинення кримінального правопорушення, проте у даному випадку воно чітко конкретизоване;

- дипломатичні відносини між рф та Україною розірвані з початку повномасштабного вторгнення.

Таким чином, з огляду на вказані обставини, у поданні вказано, що відповідно до ст. 603 КПК, якою встановлено що клопотання про виконання вироку суду іноземної держави розглядається судом першої інстанції, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться, серед іншого, місце проживання засудженої особи, яким у даному випадку є адреса, що належить до територіальної юрисдикції Покровського районного суду Дніпропетровської області, обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 підлягає направленню до вказаного суду для розгляду.

Учасникам судового провадження було направлено повідомлення про дату, час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не прибули, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду на іншу дату не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали подання, перевіривши доводи, наведені у ньому, Суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ч.1 ст. 32 КПК визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Як вбачається з наявних в розпорядженні Суду матеріалів, до Зарічного районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000230 від 16 серпня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У поданні зазначено, що місце вчинення кримінального правопорушення є чітко встановленим, згідно з обвинувальним актом.

Так, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 інкримінується: вчинення переходу на бік ворога шляхом укладення 27.03.2024 в м. Орєхово-Зуєво Московської області російської федерації контракту з міністерством оборони рф про проходження військової служби в збройних силах російської федерації строком на 1 (один) рік у м. Москва та участь у бойових діях як на території України, так і в конкретному населеному пункті Курської області у складі конкретної військової частини № НОМЕР_1 , постійним місцем дислокації якої є АДРЕСА_1 .

Водночас, відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 КПК, кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується також при здійсненні провадження щодо кримінальних правопорушень, вчинених на території дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордоном, на повітряному, морському чи річковому судні, що перебуває за межами України під прапором або з розпізнавальним знаком України, якщо це судно приписано до порту, розташованого в Україні.

З огляду на вказані положення, місце вчинення кримінального правопорушення не є встановленим для тих меж, на які розповсюджується дія КПК у просторі.

При цьому посилання на необхідність застосування положень ст. 603 КПК у даному випадку, на увагу не заслуговують, оскільки вказана норма стосується виконання вироку іноземної держави, водночас у даному випадку постало питання визначення підсудності кримінального провадження до ухвалення вироку, який належить ухвалити національному суду.

Таким чином, застосуванню у даному випадку підлягають приписи ст. 32 КПК, в яких, серед іншого, вказано, що якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КПК України, в яких визначено загальні положення закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Отже, як вбачається зі змісту наведеної норми, певну форму закінчення досудового розслідування законодавець пов`язує з дією, яку зобов`язаний вчинити саме прокурор. Тому місцем закінчення досудового розслідування слід вважати місце вчинення прокурором відповідної дії.

Як вбачається із обвинувального акту щодо ОСОБА_5 , його затверджено прокурором Сумської обласної прокуратури за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, що належить до територіальної юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми.

Таким чином, обвинувальний акт підлягає розгляду Зарічним районним судом м. Суми, а тому, зважаючи на відсутність підстав для задоволення подання з мотивів, зазначених у ньому, колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні подання відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у задоволенні подання Сумського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа №591/13247/24) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, із Зарічного районного суду м. Суми до Покровського районного суду Дніпропетровської області.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3