Справа № 373/2330/23
Номер провадження 1-кп/373/40/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області під головуванням судді ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (№ ЄРДР 0000374 від 10.08.2023) за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Малин Житомирської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасники провадження:

секретарка судових засідань ОСОБА_3 ,

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_2 ,

його захисник ОСОБА_5

встановив:

09.08.2023 близько 11:00 ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 , в якому спільно проживав з ОСОБА_6 , умисно, з мотиву неприязні до неї, взяв револьвер марки «STALKER S3» 4 мм Флобер, та без відриву у часі здійснив не менше трьох прицільних пострілів в область її голови з лівого боку з близької дистанції пострілу в межах дії незгорівших порошинок, що спричинило в ОСОБА_6 тілесні ушкодження, у тому числі вогнепальне кульове поранення голови з ушкодженням кісток склепіння черепа, оболонок та речовини головного мозку, від якого настала її смерть.

Дії ОСОБА_2 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з заподіяними ОСОБА_6 тілесними ушкодженнями, що спричинили її смерть.

Ці дії судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що відомості до ЄРДР про це кримінальне правопорушення внесено 10.08.2023 о 09:34.

З протоколу огляду трупа вбачається, що цей огляд проводився по вул. Б. Хмельницького, 137 у м. Переяслав 10.08.2023 з 08:30 до 09:00. Аналогічна інформація зазначена й у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

В результаті цієї слідчої дії, крім одягу та змивів і зрізів, виявлено та вилучено дві кулі, а також кров трупа на марлевому фрагменті.

Огляд трупа відбувався окремо від огляду місця події, який проведено 09.08.2023 з 20:46 до 21:45.

Будь-яких відміток у протоколі огляду трупу про кримінальне провадження №0000374 не міститься.

Це очевидно свідчить про проведення огляду трупу до внесення відомостей у ЄРДР.

Згідно з ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду або отримання довідки, висновку спеціаліста).

Зважаючи на це, докази, здобуті в ході проведення огляду трупу 10.08.2023 та зафіксовані у відповідному протоколі, є недопустимими, оскільки отримані з прямим порушенням кримінально-процесуального закону.

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що приїхав замінити вікно в будинку по вул.Соборна після пожежі, їх найняла сусідка Броніслави. Ця ж сусідка сказала, що давно не бачила ОСОБА_8 , попросила подивитись у будинку. З її дозволу, через вікно, яке приїхали міняти, зайшли до будинку, декілька разів оглянули кімнати і потім батько у коморі побачив тіло. У будинку більше нікого не було. Обвинуваченого вперше побачив, коли його привезли на патрульній машині.

Свідок ОСОБА_9 повідомив, що він ФОП та 09.08.2023 близько 17:00 разом з сином приїхав монтувати вікно в будинку по АДРЕСА_1 , на замовлення соціальної працівниці ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Коли демонтував вікно, сусідка запитала чи не бачив він ОСОБА_12 . Він хотів відчинити двері з середини, щоб впустити сусідку, але не вийшло. Вона сказала подивитись у «каптерці», де він і виявив тіло бабусі у кутку, напівлежачи. Викликав поліцію, приїхали слідчі та відібрали пояснення. ОСОБА_2 бачив 30.07.2023, коли приходив робити заміри вікна. 09.08.2023 його не бачив, поліція когось привозила, але не знає чи це був обвинувачений. Кров була на голові бабусі, можливо на платті, в інших кімнатах крові не було. Пошкоджень в будинку особливо не спостерігав.

Свідок ОСОБА_13 повідомила, що знала ОСОБА_6 , вона була подругою мами свідка. ОСОБА_6 проживала по АДРЕСА_1 , останні 2-3 роки з нею жив племінник - ОСОБА_2 . Він з неї знущався, тому вона вдень намагалась вдома не перебувати, подекуди і ночувала не вдома. З її слів ОСОБА_2 забивав двері до туалету, знімав ручки з газової плити та інше. Розповідала, що він її б`є, попереджала, якщо вона не прийде, значить він її вбив. ОСОБА_6 попереджала дільничного про пістолет, той їй відповів, що з такого пістолету людину не можна вбити. Вона казала, що ОСОБА_2 погрожував вбити її, а потім себе. Напередодні ОСОБА_6 була в них допізна, боялась повертатись додому через племінника. 09.08.2023 зателефонував ОСОБА_14 щодо заміни вікна, запитала в нього, чи бачить він ОСОБА_12 , він відповів, що її немає. Коли приїхала, дозволила ОСОБА_15 залізти через вікно до будинку, з першого разу він її не знайшов, сказала подивитись у коморі, тоді він виявив тіло. Вікно міняли, бо ОСОБА_2 влаштував пожежу, гроші на заміну дала ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_16 повідомила, що проживає поруч з ОСОБА_6 та обвинуваченим. Стосунки ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , з її слів, були погані, він її ображав. Востаннє бачила ОСОБА_6 за день до трагедії, вона була засмучена, на лівій нозі у неї була червона пляма. Пожежу бачила, казали, що її влаштував ОСОБА_2 . Вперше його побачила у 1997 році, він приїжджав періодично. Про те, що він її б`є, чула від сусідів. У день вбивства ОСОБА_2 не бачила.

Свідок ОСОБА_17 повідомила, що працює соціальним працівником Центру надання соціальної допомоги та інтеграції та обслуговувала ОСОБА_6 , як одиноку пенсіонерку. Разом з ОСОБА_6 проживав обвинувачений. ОСОБА_6 жалілась, що він її ображав: бив, матюкався, вона викликала поліцію. Свідок не бачила, щоб обвинувачений вживав алкоголь, до будинку вона не заходила, ОСОБА_6 виходила на вулицю та давала гроші. З обвинуваченим щодо його відносин з ОСОБА_6 не розмовляла, один раз у свідка був з ним конфлікт, він накинувся на неї, вирвав сумку, хапав за волосся, через це написала доповідну записку на роботі та до будинку не заходила. Востаннє бачила ОСОБА_6 у понеділок, вона сказала, що обвинувачений бив її пістолетом, а у середу її вже знайшли мертвою. Зателефонували люди, які ставили вікна, та сказали, що знайшли труп, щоб вона викликала поліцію. Обвинувачений жив у потерпілої постійно, потім кудись на службу пішов, потім знову з`явився. ОСОБА_6 казала, що обвинувачений погрожував, якщо хтось викличе поліцію, він вб`є її та того, хто викликав. Повідомила про це на роботі та усно поліцію. Бачила на ОСОБА_6 синці та рани, про причини їх виникнення у неї не запитувала. Комунікувала з ОСОБА_6 лише тоді, коли приходила до неї у визначені дні та час. Причину смерті ОСОБА_6 не знає.

Свідок ОСОБА_18 повідомив, що 09.08.2023 ОСОБА_14 попросив його допомогти поставити вікна у мікрорайоні Борисівка. Коли приїхали, вдома нікого не було, сусідка сказала, що можна ставити і без бабусі. Через деякий час сусідка запитала, чи не видно там бабусі, ОСОБА_14 , на прохання сусідки, заліз через вікно та почав її шукати. Свідок був на вулиці, до будинку не заходив. ОСОБА_14 знайшов тіло. Викликали поліцію. ОСОБА_2 свідок не знає, не бачив. Які тілесні ушкодження були у бабусі, не знає.

Оцінюючи зазначені показання свідків, суд бере до уваги, що ці свідки не були очевидцями подій, які інкриміновані обвинуваченому, та їх показання не стосуються подій вбивства ОСОБА_6 , крім обставин виявлення її трупа.

Обвинувачений при допиті повідомив, що проживав разом з тіткою. 5 чи 6 серпня 2023 придбав пістолет в магазині «Рибачок» у м.Переяслав, що поруч з базаром. Придбав для можливого самогубства, якщо потрапить у полон. Потім хотів продати пістолет на автомийці, але працівники викликали поліцію. Поліцейські його перевірили та відвезли додому. Вдома хотів перевірити, як пістолет стріляє, стріляв у двері 3 чи 4 рази, був дуже п`яний, за дверима знаходиться коридор та комора. Пістолет поклав під подушку та пішов у місто. Коли йшов з будинку, тітку не бачив. Коли повертався додому, його забрали поліцейські. Іноді сварився з тіткою, вона казала що він «алкоголік». Тілесних ушкоджень їй не завдавав, лише одного разу відштовхнув, щоб не вимикала з розетки телевізор. На даний час він є військовослужбовцем, з командуванням військової частини не спілкувався, бо вони невідомо де. Неприязних стосунків із загиблою не було. Умислу на її вбивство не було. Знає, що стріляв у двері, тітку після пострілів не бачив. Що саме питали під час слідчого експерименту, не пам`ятає, стан був «незрозумілий», бо йому повідомили, що він вбив тітку. Дізнався про смерть тітки, коли його зупинили працівники поліції та затримали, привезли додому. Сидів весь час у машині, до будинку не заходив. Відвезли у відділ поліції, де він заночував. Пістолет забрали в нього з шафи 10 серпня, був під ковдрою.

З протоколу огляду місця події від 09.08.2023, дозвіл на проведення кого надано у подальшому ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.08.2023, проведеного за адресою: вул. Соборна, 100, м. Переяслав Київської області, вбачається, що у коморі розміром 2х2 м. виявлено труп жіночої статі, з носових ходів виділяється кров, трупне заклякання виражено добре в усіх групах м`язів. Трупні плями розташовані на задній поверхні тіла при надавлені на них о 21-й годині бліднуть (зникають) через 1 хв. 30 сек. 1 хвилину 40 сек. Платок з накладанням крові, наклад крові в лівій ділянці скроні, є два ушкодження, схожі на садна. Помарки крові на лівій та правій кистях. Накладення крові на верхній губі при підборідді. Інших ушкоджень не виявлено.

Також на фототаблиці до протоколу огляду місця події зафіксовано отвори на дверях між коридором та першою кімнатою зі сторони коридору.

У протоколі огляду від 10.08.2023, проведеного за тією ж адресою з 12:46 до 13:33, дозвіл на проведення кого надано у подальшому ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.08.2023, зазначено про виявлення револьверу «Stalker r1-f3» у чорному кейсі; стріляну гільзу від патрону типу «Флобер» з маркуванням «SB»; три кулі від патрону типу «Флобер», одна з яких з підлоги та дві з отворів у стіні. При огляді встановлено, що барабан револьверу порожній та він не у зведеному стані.

Зазначені речі визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні постановою слідчого від 10.08.2023 та, з іншими речами, ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.08.2023 на них накладено арешт

10.08.2023 за участі обвинуваченого ОСОБА_2 та його захисника проведено слідчий експеримент за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинувачений зазначив, що погано пам`ятає, що відбулося. Показав, що він, перебуваючи у своїй кімнаті, здійснив кілька пострілів в ОСОБА_6 , через те, що вона йому зробила зауваження щодо проходження ним військової служби. Кілька пострілів він зробив у міжкімнатні двері, від чого залишилися отвори. Загалом у барабані револьверу 8 9 набоїв. Як ОСОБА_6 опинилася у коморі, не пам`ятає. Можливо вона таки впала на подушку в кімнаті, від чого на цій подушці з`явилися плями від крові. Пам`ятає, що потім пішов у місто та пропонував комусь придбати револьвер. Згодом його зупинили працівники поліції та привезли до хати, але він сидів у їх машині.

У висновку експерта № 216 (експертиза почата 10.08.2023, експертиза закінчена 30.10.2023) судово медичної експертизи зазначено, що вона проведена на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУ НП України в Київській області майора поліції ОСОБА_19 від 09.08.2023.

Однак, у реєстрі матеріалів досудового розслідування датою прийняття постанови про призначення судово-медичної експертизи вказано 10.08.2023.

На стадії дослідження доказів на цій розбіжності жодною стороною кримінального провадження не акцентувалася увага суду. Захисник лише у судових дебатах звернув увагу на ці розбіжності, як підставу для недопустимості висновку експерта № 216. Постанова про призначення судово-медичної експертизи на підтвердження чи спростування обставин недопустимості суду не надавалася та не досліджувалася.

Оцінюючи допустимість висновку експерта № 216, суд враховує, що відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 242 КПК України забезпечення проведення експертизи щодо встановлення причин смерті, тяжкості та характеру тілесних ушкоджень є обов`язком слідчого або прокурора.

Також, суд враховує, що постанова про призначення експертизи не є слідчою дією, а є процесуальним рішенням. Доказом є відповідний висновок експерта, який й підлягає оцінці на предмет допустимості.

Зі змісту висновку експерта № 216 вбачається, що судово-медична експертиза почалася 10.08.2023, а закінчилася 30.10.2023, що дає підстави для висновку про її здійснення після внесення відомостей до ЄРДР про початок цього кримінального провадження.

Крім того, з пояснень сторони захисту та матеріалів кримінального провадження не вбачається, що у зв`язку з встановленими невідповідностями в датах складення постанови про призначення судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_6 для визначення питань, передбачених п. 1, 2 ч. 2 ст. 242 КПК України, відбулося будь-яке порушення прав обвинуваченого.

За вказаних обставин суд визнає висновок експерта № 216 допустимим доказом.

Зазначеним висновком встановлено, що при експертизі трупа ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження:

а) вогнепальне кульове поранення голови - від рани (рани №1) розташованої в лівій скроневій ділянці, на тлі неправильної округлої форми синця, округлої форми з рівними осадненими не співставними краями, дефект «мінус-тканина» та стінками просякнутими кров`ю темно-червоного кольору відходить раневий канал з ліво на право, довжиною приблизно 0,6см та закінчується стороннім металевим предметом жовто-коричневого кольору (деформованою кулею) в проекції якої дірчастий перелом кісток склепіння черепа з ушкодженням оболонок та речовини головного мозку; б) не проникаюче вогнепальне кульове поранення голови - від рани (рани №2) розташованої в лівій скроневій ділянці, округлої форми з рівними осадненими не співставними краями, дефект «мінус-тканина» та стінками просякнутими кров`ю темно-червоного кольору відходить раневий канал з ліво на право, довжиною приблизно 0,5см та закінчується стороннім металевим предметом жовто-коричневого кольору (кулею); в) рана лівої лобно-скроневої ділянки (рана №3) округлої форми з рівними осадненими не співставними краями, дефект «мінус-тканина» та стінками просякнутими кров`ю темно-червоного кольору глибиною до підшкірно-жирової клітковини; г) забійна рана лівої стопи.

Смерть ОСОБА_6 настала від сліпого вогнепального кульового поранення голови з ушкодженням кісток склепіння черепа, оболонок та речовини головного мозку.

Виявлене сліпе вогнепальне кульове поранення голови утворилось при пострілі з вогнепальної зброї з близької дистанції пострілу в межах дії незгорівших порошинок та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя, та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Виявлені тілесні ушкодження описані в «б» та «в» цього висновку утворились при пострілі з вогнепальної зброї з близької дистанції пострілу в межах дії незгорівших порошинок та мають ознаки легкого тілесного ушкодження.

Цей висновок було роз`яснено експертом при його допиті в суді, під час якого сторони мали можливість задати йому відповідні запитання.

Зважаючи на те, що докази, отримані при проведенні 10.08.2023 огляду трупа ОСОБА_6 , визнані судом недопустимими, мотиви чого викладені вище, недопустимими є висновки експерта, зроблені щодо двох куль, вилучених під час цього огляду, при проведенні судово-балістичної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-23/43922-БЛ від 31.08.2023).

Водночас, висновки щодо інших предметів: револьвер «Stalker r1-f3», три кулі та гільза з маркуванням «SB», вилучені 10.08.2023 за адресою: вул. Соборна, 100, м. Переяслав Київської області, є допустимими.

Зокрема, щодо того, що сліди бойка ударника на гільзі патрона калібру 4 мм Флобер з маркуванням «SB» утворений ударником револьвера «Stalker r1-f3». Також суд враховує те, що експертизою встановлено наявність у барабані револьверу 9 циліндричних комор постійного діаметру.

Можлива неузгодженість висновків, зроблених за результатом судово-балістичної експертизи (№ СЕ-19/111-23/43922-БЛ) з висновком судово-медичної експертизи (№ 216) щодо того, що револьвер «Stalker r1-f3» не є вогнепальною зброєю, але кульові поранення голови в ОСОБА_6 є вогнепальними, була усунута при допиті експертів ОСОБА_20 та ОСОБА_21 при судовому розгляді. Зокрема, вбачається, що висновок, про те, що револьвер «Stalker r1-f3» не є вогнепальною зброєю, ґрунтується на нормативних приписах щодо класифікації вогнепальної зброї за певними критеріями. При цьому, спосіб метання снаряду, що застосовується у цьому револьвері, передбачає різке спалювання (вибух) пороху, який міститься у патроні (гільзі), та виштовхування цього снаряду (кулі) під дією газів, що виділяються при спалюванні пороху, з каналу ствола, і є характерним для вогнепальної зброї.

Отже висновок щодо того, що тілесне ушкодження, від якого настала смерть ОСОБА_6 утворилося від вогнепального кульового поранення не суперечить висновку, що револьвер, з якого було зроблено відповідний постріл, не є вогнепальною зброєю за юридичним визначенням, але є таким за способом здійснення цього пострілу.

У судовому засіданні 26.02.2025 прокурор ОСОБА_4 заявив про наявність в нього висновку судово-генетичної експертизи, яку він має намір подати судові. Зважаючи на це йому було надано час для виконання приписів кримінально-процесуального закону щодо реалізації його прав у частині подання доказів. У зв`язку з цим у засіданні оголошено перерву до 21.03.2025, але у визначений час прокурор не прибув у судове засідання.

У судовому засіданні 22.04.2025 прокурор подав суду висновок судової молекулярно-генетичної експертизи від 16.05.2024 № СЕ-19/111-23/44439-БД з супровідним листом до нього від 16.05.2024, а також дві постанови слідчого про призначення судових молекулярно-генетичних експертиз від 17.08.2023 із супровідними листами до них від 22.08.2023 № 3710 та 3711.

Захисник зазначив про недопустимість цього доказу, зважаючи на те, що про нього не йдеться у реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також про призначення цієї експертизи. Стороні захисту не було відомо про призначення цієї експертизи. Незрозуміло, на виконання якої постанови проведено цю експертизу.

Зважаючи на те, що обвинувальний акт до суду було спрямовано 08.11.2023, а висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/111-23/44439-БД було складено лише 16.05.2024, суд оцінює його як додатковий доказ, а відтак на нього розповсюджуються приписи ч. 11 ст. 290 КПК України.

У судовому засіданні 22.04.2025 (до його початку) прокурор виконав приписи ч. 11 ст. 290 КПК України.

Суд вважає, що прокурором безпідставно не відкривався стороні захисту та не подавався суду висновок судової молекулярно-генетичної експертизи протягом більш ніж півроку, незважаючи на те, що прокурор брав участь у судових засіданнях протягом цього часу, в ході яких досліджувалися докази сторони обвинувачення. Однак, така поведінка прокурора не створила умов для істотного порушення прав обвинуваченого, оскільки сторона захисту мала можливість ознайомитися з цим висновком після його відкриття та вручення копії 22.04.2025 і висловити свою думку щодо цього доказу, у тому числі щодо надання додаткового часу для ознайомлення з ним та підготовки до його дослідження, насамперед в судовому засіданні 23.04.2025, але не скористалася нею.

Крім того, зі змісту постанов про призначення судово молекулярно-генетичних експертиз, супровідних листів до них вбачається, а також самого висновку експерта, що ця експертиза проведена на виконання постанови, яка направлена супровідним листом № 3711 від 22.08.2023.

У реєстрі матеріалів досудового розслідування у розділі ІІ наявні записи за номерами 13, 14 про прийняті слідчою ОСОБА_19 під час досудового розслідування процесуальні рішення у формі постанов про призначення судово молекулярно-генетичних експертиз, що датовані 17.08.2023.

Зважаючи на це суд оцінює як помилкове посилання у висновку експерта як підставу для проведення цієї експертизи на постанову про призначення експертизи від 22.08.2023, оскільки це дата супровідного листа до постанови про призначення експертизи від 17.08.2023, а не дата складення цієї постанови.

Зазначене дає підстави для висновку, що сторона захисту знала ще на стадії відкриття матеріалів досудового розслідування про призначення цих двох експертиз.

З огляду на вищенаведене, зважаючи на підходи, застосовані при застосуванні положень КПК України щодо оцінки допустимості додаткових доказів та порядку їх відкриття під час судового провадження, застосовані у постанові Верховного Суду України від 16.03.2017 у справі № 5-364кс16, у постановах Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 394/1497/14-к, від 06.12.2018 у справі № 521/2542/14-к, від 26.11.2019 у справі №661/1950/16-к, відсутні умови для визнання недопустимим доказом висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/111-23/44439-БД за вищевикладених підстав.

Однак, у висновку вказано, що «раніше судовим експертом Київського НДЕКЦ МВС України на підставі постанови від 22.08.2023 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, винесеної старшим слідчим СВ ВП № 1 Бориспільського РУПГУ НП в Київській області майором поліції ОСОБА_19 , було проведено судову експертизу (висновок експерта від 29.02.2024 № СЕ-19/111-23/44437-БД), за результатами якої сформовано наступний висновок: «… Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові потерпілої ОСОБА_6 …»»

Висновок експерта від 29.02.2024 № СЕ-19/111-23/44437-БД суду не надавався.

Зі змісту постанов про призначення судово молекулярно-генетичних експертиз та супровідних листів до них вбачається, що експертиза № СЕ-19/111-23/44437-БД проведена на виконання постанови від 17.08.2023, яка направлена супровідним листом № 3710 від 22.08.2023.

При цьому, зі змісту цієї постанови вбачається, що для визначення ДНК-профілю ОСОБА_6 надавався марлевий фрагмент з її кров`ю. В описовій частині постанови вказано, що цей марлевий фрагмент, отримано при огляді трупа 10.08.2023 з 08:30 до 09:30.

Зважаючи на це, оскільки докази, здобуті в ході проведення огляду трупу 10.08.2023 та зафіксовані у відповідному протоколі, є недопустимими, через їх отримання з прямим порушенням кримінально-процесуального закону, висновки експерта, зроблені на підставі цих доказів, з огляду на доктрину «плодів отруйного дерева» (щодо застосування якого, крім іншого, зроблений висновок у постанові ВП ВС від 13.11.2019 у справі № 1-07/07), також є недопустимими.

Тобто, недопустимими є висновки, зроблені у цій судово молекулярно-генетичній експертизі, що виявлені генетичні ознаки крові людини на наданих на дослідження наволочці, кітелі, штанах, кросівку збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 .

Натомість, на думку суду, немає підстав для визнання недопустимими інших обставин, які були встановлені в ході здійснення цього експертного дослідження та зафіксовані у висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/111-23/44439-БД. Зокрема, це стосується відомостей щодо виявлених плям речовини світло-коричневого кольору при досліджені одягу та взуття, які були вилучені при затриманні обвинуваченого, а також висновку, що це кров людини і ці генетичні ознаки крові людини збігаються між собою.

У сукупності з обставинами, які повідомив обвинувачений під час слідчого експерименту та при допиті у суді, а також іншими належним і допустимими доказами, дослідженими судом, характер та розмір плям на одязі та взутті (просочує та ущільнює тканину; кітель: 9х10, 10х18, 9х10, 11х17, 19х85 (група плям та помарок від крапкових до 10х10) мм, штани: 43х83 (група плям від крапкових до 5х5), 21х48 (група плям від крапкових до 15х20) мм, кросівок - майже вся поверхня вкрита групою помарок), що описані в дослідницькій частині висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/111-23/44439-БД, дають підстави для висновку про значний обсяг крові, який потрапив на ці одяг і взуття, що у взаємозв`язку з розташуванням цих плям та їх кількістю, дає підстави для висновку, що обвинувачений при здійсненні пострілів у ОСОБА_6 перебував від неї на близькій відстані, яка дозволила краплям її крові, опинитися на його одязі та взутті.

З висновку судово-психіатричного експерта № 934 від 05.09.2023 вбачається, що ОСОБА_2 у період правопорушення та на час його огляду страждав та страждає на органічне ураження головного мозку поєднаного (травматично-інтоксикаційного) генезу з когнітивними та емоційно-вольовими порушеннями на тлі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю (F06.8, F10.2). На той час та на час огляду міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Прокурором подано і досліджено судом речові докази: револьвер «Stalker r1-f3», вилучений при огляді за адресою: АДРЕСА_1 , а також одяг ОСОБА_2 , в якому його було затримано та який було вилучено під час обшуку затриманої особи, про що зазначено у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 10.08.2023, на якому наявні вирізи, зроблені при проведенні експертного дослідження № СЕ-19/111-23/44439-БД.

Оцінюючи заяву захисника, зроблену у судових дебатах, щодо того, що досудовим розслідуванням не встановлено мотиву вчинення обвинуваченим вбивства ОСОБА_6 , та неможливість ототожнення словосполучення «на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин» з мотивом вчинення кримінального правопорушення, суд враховує, що кримінальний закон не містить визначення поняття «мотив кримінального правопорушення».

Однак, суд вважає, що це словосполучення хоча й вказує на причини дій обвинуваченого, але не описує його внутрішнє спонукання до таких дій, яке й становить мотив кримінального правопорушення. Воно демонструє стосунки між обвинуваченим та жертвою, що передували заподіянню смерті останньої.

При цьому, суд дотримується підходу, що обов`язковим є встановлення мотиву, коли законодавець передбачає його у диспозиції норми закону України про кримінальну відповідальність, що встановлює відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений, або вказує його як кваліфікуючу ознаку, чи відповідний мотив однозначно випливає із характеру діяння.

Простий склад умисного вбивства, передбачений у ч.1 ст.115 КК України, є умисним протиправним заподіянням смерті іншій людині незалежно від мотивів, що спонукали на це особу, адже ця норма закону не містить прямої вказівки на обов`язковість якогось мотиву та він не випливає з характеру цього діяння.

Натомість окремі диспозиції, що містяться у ч. 2 ст. 115 КК України, закріплюють обов`язковість доказування певного мотиву вбивства, недоведеність якого виключає відповідну кваліфікацію, та, за умов доведення необхідних елементів складу умисного вбивства, передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 115 КК України.

З досліджених судом доказів, насамперед показань обвинуваченого, наданих судові, а також слідчого експерименту за його участі, вбачається, що до спричинення смерті ОСОБА_6 . ОСОБА_2 спонукала неприязнь до неї, викликана її зауваженнями в його бік, що, з огляду на психофізіологічний стан обвинуваченого, обумовило його подальшу поведінку.

Зважаючи на це суд дійшов висновку, що незважаючи на відсутність необхідності встановлення мотиву простого складу умисного вбивства (ч. 1 ст. 115 КК України) та некоректність його визначення у формулюванні обвинувачення, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_2 вчинив умисне вбивство ОСОБА_6 з мотиву неприязні до неї.

При цьому, характер тілесних ушкоджень в ОСОБА_6 три сліпі вогнепальних поранення в ліву скроню черепа, близька відстань, з якої здійснювалися ці постріли, а також те, що за словами обвинуваченого він придбав револьвер для самогубства, якщо потрапить у полон, дають підстави для висновку, що він мав прямий умисел на заподіяння смерті ОСОБА_6 , оскільки він усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений стріляв у двері, від чого могло бути заподіяно смерть ОСОБА_6 , спростовується дослідженими судом доказами. Зокрема, тим, що на стіні навпроти міжкімнатної двері, де є три наскрізні отвори від куль, виявлено сліди від куль, а також кілька куль. Натомість кульові поранення на тілі ОСОБА_6 є сліпими. Крім того, зважаючи на сліди порохових частинок біля кульових поранень на тілі ОСОБА_6 , а також слідів крові на одязі та взутті ОСОБА_2 , суд вважає доведеним, що постріли в ОСОБА_6 зроблені з близької відстані. Крім того, сукупна кількість отворів від куль у приміщенні та кульових поранень у ОСОБА_6 узгоджується з максимальною кількістю набоїв в барабані револьвера, з якого було зроблено постріли.

Зазначені обставини виключають запропоновану стороною захисту версію заподіяння смерті ОСОБА_6 .

У формулюванні обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті, зазначено три тілесні ушкодження, встановлені в результаті судово-медичної експертизи, але, оскільки тільки одне стало причиною смерті ОСОБА_6 , про що вказано у відповідному експертному висновку, їх перелічення у формулюванні обвинувачення не має значення для доведення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Крім того, стороною обвинувачення не доведено того, що обвинувачений вийшов у коридор.

Зважаючи на вищенаведене, суд у формулюванні обвинувачення зазначає лише ті обставини, що доведені за результатом судового розгляду та мають значення для правової кваліфікації кримінального правопорушення.

В обвинувальному акті вказано лише про одну обставину, яка обтяжує покарання, - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. Ця обставина доводиться дослідженими доказами, оскільки на момент кримінального правопорушення ОСОБА_6 виповнилося 86 років.

Обставина перебування обвинуваченого при цьому у стані сп`яніння, про що він повідомляв під час слідчого експерименту та при допиті у суді, не враховується, оскільки про це не зазначено в обвинувальному акті.

Оцінюючи поведінку обвинуваченого щодо його показань, які він надавав судові, а також ставлення до інкримінованих йому дій, незважаючи на те, що про це зазначено в обвинувальному акті, суд не вбачає ознак його щирого каяття, яке має проявлятися насамперед у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, а також активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, зважаючи на характер та зміст його участі в слідчих діях.

Обираючи покарання обвинуваченому, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до особливо тяжких, особу винного, який є військовослужбовцем військової служби під час мобілізації, страждає на захворювання з індексом F06.8, F10.2.

За вказаних обставин обвинуваченому має бути призначено покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі.

Прокурор у судових дебатах просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років. При цьому послався, крім іншого, як на обставину, яка обтяжує покарання, перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння. Однак, як встановлено вище, ця обставина не згадувалася в обвинувальному акті, а тому судом не враховується при визначенні розміру покарання.

Питання про речові докази та документи суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Обвинувачений перебував під вартою у цьому кримінальному провадженні з 10.08.2023 до 10.11.2023.

Витрати на проведення експертиз складають: № СЕ-19/111-23/43922-БЛ - 1673 грн, № СЕ-19/111-23/44439-БД 28439,41 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 115 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

Зарахувати у строк покарання перебування ОСОБА_2 під вартою у цьому кримінальному провадженні з 10.08.2023 до 10.11.2023.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.08.2023 у справі № 373/1639/23, скасувати.

Речові докази:

?1 (один) предмет, схожий на набій з написом «№0016/ТО 31Т БУРАН»; два фрагменти металевої палиці; наволочку з плямами речовини бурого кольору, зовні схожими на кров; хустку, піджак, сарафан, футболку, нижню білизну (труси), шкарпетки; змиви з лівої та правої долоні потерпілої ОСОБА_6 ; зрізи нігтьових пластин лівої та правої руки потерпілої ОСОБА_6 ; 2 (два) предмети, зовні схожі на кулі; змиви з лівої та правої долоні ОСОБА_2 ; зрізи нігтьових пластин лівої та правої руки ОСОБА_2 ; 1 (один) предмет, зовні схожий на стріляну гільзу від патрона Флобера, на якій є маркування «SB»; 3 (три) предмети, зовні схожі на кулі від патрона Флобера, - на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, знищити;

?кепку з наліпкою у вигляді герба; військовий кітель (піксель) з написом «Збройні сили України», на рукавах якого є плями бурого кольору, зовні схожі на кров; штани військові (піксель), на яких є плями бурого кольору, зовні схожі на кров; кросівки військові (піксель), на яких є плями бурого кольору, зовні схожі на кров, - на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, повернути ОСОБА_2 ;

?23 (двадцять три) предмети, зовні схожі на патрони з маркуванням «3,83» - на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, передати підрозділу/військовій частині Міністерства оборони України, що має право зберігати та використовувати боєприпаси до стрілецької зброї;

?пластиковий кейс (коробку) чорного кольору з наліпкою штрих-коду з написом «3880.0047 Револьвер флобера STALKER S3, 4 мм (силуміновий барабан k.black), металеву протирку та інструкцію з користування револьвером та товарний чек від 01.08.2022; предмет чорного кольору, зовні схожий на револьвер під набої Флобера, з написом на ньому з одного боку «Cal/ 4mm Randz Long A3/SL28YT02-2201757» та з іншого «Mode by ATAK Arms Ltd. TR 2022 STALKER R1 F3» - на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, конфіскувати.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 30 112 (тридцять тисяч сто дванадцять) грн 41 коп.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Переяславський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку може бути отримана обвинуваченим та прокурором негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1