ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/125/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/103/25 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.4 ст.187 КК України

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, захисника ОСОБА_7 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 листопада 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Лозова Харківської області, громадянку України, з середньою технічною освітою, вдову, маючу на утриманні неповнолітню дитину і троє малолітніх дітей, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,-

засуджено:

-за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

-за ч.4 ст.186 КК України на 7 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. виконувати самостійно.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Органом досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачувалась за ч.4 ст.187 КК України у нападі з метою заволодіння чужим майном поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Так, 11.06.2022, близько 21:30 години, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилася на відкритій ділянці місцевості, розташованій у дворі поміж будинками № 25 та № 26 на мікрорайоні № 1 м. Лозова Харківської області, де разом зі своїми знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вживала спиртні напої.

В цей час повз них проходила раніше не знайома для ОСОБА_8 - ОСОБА_13 . Між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 виникла сварка на побутовому ґрунті. Під час сварки ОСОБА_8 через виниклу неприязнь підбігла до ОСОБА_13 , ухопила її за волосся та почала наносити їй удари руками та ногами по різних частинах тіла. ОСОБА_8 повалила ОСОБА_13 та утримуючи її за волосся протягла на незначну відстань по землі.

Після цього ОСОБА_8 продовжила наносити лежачій на землі ОСОБА_13 удари ногами та руками по різних частинах її тіла та таким чином зламала волю потерпілої ОСОБА_13 до супротиву.

У цей час ОСОБА_8 побачила в руках у ОСОБА_13 належний потерпілій мобільний телефон марки «Хіaomi» моделі «Redmi-9, 4/64 GB», вартістю 3950 гривень, в якому була вставлена карта пам`яті торгової марки «Kingston» серії «ХС, 64Gb 10 class», вартістю 180 гривень та на якому був чохол-книжка для мобільного телефону торгової марки «Хіaomi» моделі «Redmi-9», вартістю 50 гривень, і неї виник умисел здійснити напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечний для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою володіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливого мотиву та з метою наживи, достовірно знаючи про те, що на всій території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, ОСОБА_8 здійснила напад і відкрито заволоділа з рук потерпілої ОСОБА_13 , вище зазначеним мобільним телефоном. Після цього, ОСОБА_8 нанесла ще кілька ударів руками та ногами в різні частини тіла потерпілої ОСОБА_13 , від чого остання втратила на деякий час свідомість. Коли потерпіла ОСОБА_13 через кілька хвилин прийшла до тями, ОСОБА_8 побачивши це, продовжила реалізацію свого злочинного умислу та нанесла їй ще кілька ударів руками та ногами в різні частини тіла. Після цього, користуючись безпорадним станом потерпілої ОСОБА_13 , яка залишалася лежати на землі, ОСОБА_8 взяла сумку ОСОБА_13 , яка лежала поруч з потерпілою, витягла з неї гаманець та забрала з нього гроші в сумі 3000 гривень, відкрито заволодівши ними.

Таким чином, в наслідок нанесення не менше 10 ударів руками та 15 ударів ногами, здійснених ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_13 , останній спричинені наступні тілесні ушкодження: забиті рани на спинці носу в середній третині (1,3x0,1см) і на лівій брові в середній третині (2,5x0,1см), синці в правій скроневій ділянці із заходом на зовнішню третину брови (6x3,8см), в правій (5,5x4см) і лівій (6x4см) навколо очних ділянках, на спинці та крилах носу (6,5x5см), на лівій половині обличчя (лобова ділянка, скронева область, щока, вилична ділянка та ділянка нижньої щелепи - суцільний великий синець розміром 16x11см), на підборідді в центрі (4x2,5см), на шкірі нижньої губи зліва на рівні 2-5 зубів (4,7x2,2см), на правій щоці (5x3,9см), на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині (3,5x2см), на зовнішній поверхні правого плеча в середній третині (7x5см), на передній поверхні правого плеча в середній третині (2x1см), на спині в області проекції правої лопатки (3x2,7см), за лівою вушною раковиною (5x4,2см), на передній поверхні правого стегна в середній третині (Зх2см),*на тильній поверхні лівої стопи в області проекції 3,4 плюснових кісток (6x3см), на передній і зовнішній поверхні лівого стегна на всьому протязі (8 штук) розмірами від 1x1см до 4,2x1,9см), садна на передній поверхні живота зліва в верхній третині (10x0,Зсм), на волосяній частині голови в тім`яній ділянці л за (2,7x2,1см), в потиличній ділянці зправа (1,9x1,1см). За ступенем тяжкості - це легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього ОСОБА_14 зникла з місця злочину та викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_13 загальну майнову шкоду в розмірі 7180 гривень.

Згідно вироку суду першої інстанції, 11.06.2022 року, близько 21-30 год., ОСОБА_8 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості, розташованій у дворі поміж будинками №25 та №26 на м-ні 1 м. Лозова Харківської області, разом зі своїми знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вживали спиртні напої.

В цей час повз них проходила раніше не знайома для ОСОБА_8 - ОСОБА_13 . Між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через виниклу неприязнь, підбігла до ОСОБА_13 , ухопила її за волосся та почала наносити їй удари руками та ногами по різних частинах тіла. Після чого, повалила ОСОБА_13 на землю та утримуючи її за волосся протягла на незначну відстань по землі та продовжила наносити лежачій на землі ОСОБА_13 удари ногами та руками по різних частинах її тіла.

Коли ОСОБА_8 припинила ОСОБА_13 бити, потерпіла сидячи на землі та намагаючись покликати на допомогу дістала мобільний телефон щоб подзвонити, однак ОСОБА_8 помітивши це, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливого мотиву та з метою наживи, достовірно знаючи про те, що на всій території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, вибила з рук потерпілої ОСОБА_13 мобільний телефон марки «Хiaomi» моделі «Redmi 9, 4/64 GB», вартістю 3950 гривень та заволоділа ним, після чого, ОСОБА_8 нанесла ще кілька ударів руками в різні частини тіла потерпілій ОСОБА_13 від чого остання втратила свідомість, а через кілька хвилин, коли потерпіла прийшла до тями, ОСОБА_8 побачивши це, нанесла їй ще кілька ударів руками та ногами в різні частини тіла. Потім до потерпілої підбіг ОСОБА_11 , який намагався захистити потерпілу, однак ОСОБА_11 відтягли від потерпілої і після цього побиття потерпілої припинилось.

Крім цього, ОСОБА_8 побачивши поряд з потерпілою ОСОБА_13 сумку, яка належала останній і лежала поруч, взяла цю сумку, дістала гаманець з якого витягла гроші в сумі 3000 гривень, які обернула на свою користь, завдавши потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 7180 гривень. Після цього, потерпіла ОСОБА_13 залишила місце події.

Внаслідок нанесення не менше 10 ударів руками та 15 ударів ногами, здійснених ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_13 , останній спричинені наступні тілесні ушкодження: забиті рани на спинці носу в середній третині (1,3х0,1см) і на лівій брові в середній третині (2,5х0,1см), синці в правій скроневій ділянці із заходом на зовнішню третину брови (6х3,8см), в правій (5,5х4см) і лівій (6х4см) навколо очній ділянках, на спинці та крилах носу (6,5х5см), на лівій половині обличчя (лобова ділянка, скронева область, щока, вилична ділянка та ділянка нижньої щелепи-суцільний великий синець розміром 16х11см), на підборідді в центрі (4х2,5см), на шкірі нижньої губи зліва на рівні 2-5 зубів (4,7х2,2см), на правій щоці (5х3,9 см), на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині (3,5х2см), на зовнішній поверхні правого плеча в середній третині (7х5см), на передній поверхні правого плеча в середній третині (2х1см), на спині в області проекції правої лопатки (3х2,7 см), за лівою вушною раковиною (5х4,2 см), на передній поверхні правого стегна в середній третині (3х2см), на тильній поверхні лівої стопи в області проекції 3,4 плюснових кісток (6х3см), на передній і зовнішній поверхні лівого стегна на всьому протязі (8 штук розмірами від 1х1см до 4,2х1,9см), садна на передній поверхні живота зліва в верхній третині (10х0,3см), на волосяній частині голови в тім`яній ділянці зліва (2,7х2,1см), в потиличній ділянці праворуч (1,9х1,1см), які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Приймаючи рішення про перекваліфікацію дій ОСОБА_8 з ч.4 ст.187 КК на ч.2 ст.125, ч.4 ст.186 КК України суд першої інстанції його мотивував тим, що безсумнівно доведеним лише те, що обвинувачена умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, завдала потерпілій ОСОБА_13 легкі тілесні ушкодження, в тому числі такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а у подальшому, скориставшись ситуацією, з метою перешкодити потерпілій покликати на допомогу, відкрито забрала телефон, а потім, діючи з раптово виниклого корисливого мотиву вчинила відкрите викрадення чужого майна грошей потерпілої. Суд першої інстанції вважає недоведеним те, що фізичне насильство, (в результаті якого були спричинені тілесні ушкодження) яке було застосоване обвинуваченою до потерпілої, було складовою нападу і застосоване до потерпілої саме з корисливих мотивів і з метою подолання супротиву потерпілої для заволодіння її майном.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ставить питання про скасування вироку суду, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи; істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню ч.1 ст.70, ч.4 ст.187 КК України; невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилково висновку про відсутність у діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а наявність в її діях складів злочину, передбачених ч.2 ст.125, ч.4 ст.186 КК України. Указав, що судом не було враховано ту обставину, що хоча конфлікт між засудженою і потерпілою розпочався на ґрунті особистих неприязних відносин, однак у подальшому у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння майном та грошовими коштами ОСОБА_13 .. З метою подолання супротиву ОСОБА_8 нанесла численні удари руками та ногами в область голови та обличчя потерпілої, від яких ОСОБА_13 втратила свідомість та впала на землю. Після чого ОСОБА_8 заволоділа мобільним телефоном потерпілої. Далі, засуджена продовжила нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, після чого взяла до рук сумку. Витягнула гаманець потерпілої, з якого забрала 3000 грн.. ОСОБА_8 спричинила ОСОБА_13 численні тілесні ушкодження у вигляді легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. таким чином, об`єктивно в діях ОСОБА_8 є всі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Крім того, судом діяння засудженої були кваліфіковані за ч.2 ст.125, ч.4 ст.186 КК України, однак при призначенні покарання, при сукупності кримінальних правопорушень, суд першої інстанції не застосував закон, який підлягає застосуванню ч.1 ст.70, ст.72 КК України.

Також, судом при призначенні покарання не було враховано дані про особу ОСОБА_8 , яка не працює, за місцем мешкання характеризується негативно та характер вчинених нею дій, а саме те, що вона вчинила корисливий особливо тяжкий злочин із застосуванням насильства (численні тілесні ушкодження у вигляді легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоров`я) в присутності дитини.

Просить повторно дослідити письмові докази по справі, допитати потерпілу ОСОБА_13 , дослідити аудіо записи показів свідків у кримінальному провадженні. Ухвалити вирок апеляційним судом, яким ОСОБА_8 визнати винною за ч.4 ст.187 КК України та призначити покарання 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Указав, що висновок суду ґрунтується виключно на показах потерпілої, без урахування показів свідків та обвинуваченої. Зазначив, що:

-при проведенні особистого огляду на місці вчинення злочину ні у кого, включаючи ОСОБА_8 , ні телефону, ні грошей виявлено не було. Допитані в судовому засіданні поліцейські підтвердили це;

-після доставки ОСОБА_8 в поліцію, у неї та інших, при огляді нічого виявлено не було. Після того як ОСОБА_13 написала заяву вона сказала, що телефон лежав на лавці;

-допитана в судовому засіданні ОСОБА_12 повідомила, що під час досудового слідства прокурор здійснював на неї тиск, вона злякалась, тому на слідстві написала, що ОСОБА_8 скоїла злочин. Під час слідчого експерименту обмовила ОСОБА_8 під тиском. Мобільний телефон знайшла її донька;

-допитана в судовому засіданні ОСОБА_15 донька ОСОБА_8 повідомила, що вона гуляла з ОСОБА_16 11.06.2023 і коли вже було темно до її батьків підійшла незнайома жінка, яка була випивша. Потім вона дізналась, що ця жінка загубила мобільний телефон і цей телефон на наступний день знайшла ОСОБА_17 . Допитана в судовому засіданні ОСОБА_17 надала аналогічні свідчення;

-допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив, що 11.06.2023 ввечері коли вони прийшли у гості до ОСОБА_8 і на подвір`ї пили пиво, то між ОСОБА_8 і невідомою жінкою стався на побутовому рівні конфлікт, який переріс в бійку, але ОСОБА_8 ні мобільний телефон, ні гроші у цієї жінки не забирала.

Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, в іншій частині вирок залишити без змін.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у криміналу провадженні лише в частині необхідності перекваліфікації дій обвинуваченої. Вважав за можливе при призначенні покарання застосувати положення ст.ст.69, 75 КК України. Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 просив залишити без задоволення.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Апеляційну скаргу прокурора просили залишити без задоволення.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, обвинуваченої, захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.

За загальним визначенням розбій, як злочин проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій відноситься до усічених складів злочину, вважається завершеним з моменту вчинення самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт - право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності - життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність, раптовість, небезпечність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу.

Згідно п. 6, 9, 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності", розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки). Небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Суд наведених вище вимог належним чином не дотримав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини справи, зокрема факт нападу обвинуваченої на потерпілу з метою заволодіння її майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, що становить об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, були підтверджені сукупністю належним чином досліджених у суді першої інстанції доказів і наведені у вироку.

Однак, надаючи оцінку діям обвинуваченої, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про недоведеність того, що застосоване нею до потерпілої фізичне насильство, яке спричинило тілесні ушкодження, було складовою нападу та мало корисливий мотив, спрямований на подолання супротиву потерпілої з метою заволодіння її майном.

В апеляційній скарзі належність, достовірність, допустимість достатність доказів не оспорюється. Прокурор лише оспорює висновок суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження того, що застосоване обвинуваченою насильство було небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, мало на меті подолання її можливого опору та було безпосередньо спрямоване на заволодіння майном, що вказує на наявність у її діях складу злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Провівши в апеляційному провадженні часткове дослідження доказів, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України, за наступних обставин.

11.06.2022 року, близько 21-30 год., ОСОБА_8 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості, розташованій у дворі поміж будинками №25 та №26 на м-ні 1 м. Лозова Харківської області, разом зі своїми знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вживали спиртні напої.

В цей час повз них проходила раніше не знайома для ОСОБА_8 - ОСОБА_13 . Між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через виниклу неприязнь, підбігла до ОСОБА_13 , ухопила її за волосся та почала наносити їй удари руками та ногами по різних частинах тіла. Після чого, повалила ОСОБА_13 на землю та утримуючи її за волосся протягла на незначну відстань по землі та продовжила наносити лежачій на землі ОСОБА_13 удари ногами та руками по різних частинах її тіла.

Після цього, коли припинила ОСОБА_13 сидячи на землі дістала мобільний телефон, ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном, здійснила напад на потерпілу із застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілої і, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливого мотиву та з метою наживи, достовірно знаючи про те, що на всій території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, вибила з рук потерпілої ОСОБА_13 мобільний телефон марки «Хiaomi» моделі «Redmi 9, 4/64 GB», вартістю 3950 гривень та заволоділа ним, після чого, ОСОБА_8 нанесла ще кілька ударів руками в різні частини тіла потерпілій ОСОБА_13 від чого остання втратила свідомість, а через кілька хвилин, коли потерпіла прийшла до тями, ОСОБА_8 побачивши це, нанесла їй ще кілька ударів руками та ногами в різні частини тіла. Потім до потерпілої підбіг ОСОБА_11 , який намагався захистити потерпілу, однак ОСОБА_11 відтягли від потерпілої і після цього побиття потерпілої припинилось.

Крім цього, ОСОБА_8 побачивши поряд з потерпілою ОСОБА_13 сумку, яка належала останній і лежала поруч, взяла цю сумку, дістала гаманець з якого витягла гроші в сумі 3000 гривень, які обернула на свою користь, завдавши потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 7180 гривень. Після цього, потерпіла ОСОБА_13 залишила місце події.

Внаслідок нанесення не менше 10 ударів руками та 15 ударів ногами, здійснених ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_13 , останній спричинені наступні тілесні ушкодження: забиті рани на спинці носу в середній третині (1,3х0,1см) і на лівій брові в середній третині (2,5х0,1см), синці в правій скроневій ділянці із заходом на зовнішню третину брови (6х3,8см), в правій (5,5х4см) і лівій (6х4см) навколо очній ділянках, на спинці та крилах носу (6,5х5см), на лівій половині обличчя (лобова ділянка, скронева область, щока, вилична ділянка та ділянка нижньої щелепи-суцільний великий синець розміром 16х11см), на підборідді в центрі (4х2,5см), на шкірі нижньої губи зліва на рівні 2-5 зубів (4,7х2,2см), на правій щоці (5х3,9 см), на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині (3,5х2см), на зовнішній поверхні правого плеча в середній третині (7х5см), на передній поверхні правого плеча в середній третині (2х1см), на спині в області проекції правої лопатки (3х2,7 см), за лівою вушною раковиною (5х4,2 см), на передній поверхні правого стегна в середній третині (3х2см), на тильній поверхні лівої стопи в області проекції 3,4 плюснових кісток (6х3см), на передній і зовнішній поверхні лівого стегна на всьому протязі (8 штук розмірами від 1х1см до 4,2х1,9см), садна на передній поверхні живота зліва в верхній третині (10х0,3см), на волосяній частині голови в тім`яній ділянці зліва (2,7х2,1см), в потиличній ділянці праворуч (1,9х1,1см), які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитана як в суді першої інстанції, так в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_8 визнала свою вину у спричиненні потерпілій тілесних ушкоджене за вищевикладених обставин, лише не погоджуючись із кваліфікацією вчиненого.

Проте до цих показань обвинуваченої колегія суддів відноситься критично та розцінює їх як намагання уникнути покарання за скоєне.

Попри невизнання ОСОБА_8 вини у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої (розбій), вчиненого в умовах воєнного стану, її вина підтверджується сукупністю зібраних у встановленому законом порядку та належним чином досліджених у судовому засіданні доказів.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 зазначила, що 11.06.2022 року зустрічалася з подругою, приблизно о 20-0021-00 годині йшла додому через двори мікрорайону №1 та проходячи поблизу будинків №24-25 побачила компанію, яка сиділа на колоді. Було двоє дорослих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і двоє дітей віком 12-13 років. ОСОБА_18 обізвала її, у відповідь вона обізвала ОСОБА_20 . Після чого обвинувачена підбігла до неї, схопила її за волосся, вона ( ОСОБА_13 ) також схопила обвинувачену за волосся, між ними почалася бійка. ОСОБА_20 наносила удари як руками, так і ногами, також удари наносили і діти. Била по голові, обличчю. Під час нанесення ударів вона втрачала свідомість. Потім вона сіла на землі та відкрила сумку, щоб дістати телефон і зателефонувати на допомогу. Розблокувати телефон вона не змогла так як руки і телефон були в крові. Після чого ОСОБА_20 вибила у неї з рук телефон. Він впав біля колоди з правої сторони, обвинувачена підняла телефон і забрала собі. Після чого ОСОБА_21 нанесла ще декілька ударів. В цей час свідок ОСОБА_22 ліг на неї та прикривав її своїм тілом, щоб її не били, і якщо б було проведено медогляд, то в останнього були б виявлені синці. Потім ОСОБА_23 відтягнули. ОСОБА_21 взяла сумку, яка лежала поруч, дістала гаманець, з якого забрала 3000 гривень купюрами по 1000 гривень. Купюри номіналом по 200, 100 гривень залишилися. Після чого, ОСОБА_21 хтось покликав і вона відволіклась, в цей час вона ( ОСОБА_24 ) поклала гаманець собі в сумку і пішла у бік «Маяка». По дорозі зустріла людей, попросила у них допомоги, їй дали води і викликали швидку. Вказала, що ОСОБА_21 до конфлікту не знала. Коли ОСОБА_21 брала гаманець, то вона від неї знаходилась на відстані 2-3 метрів. Слідчому давала покази, що забрали телефон і при яких саме обставинах. Також пояснила, що до неї приїжджав ОСОБА_25 і показував її телефон, який знайшли через день, хотів повернути, натомість вона повинна була змінити покази, начебто телефон забула на лавочці, а також говорив, що перешлють гроші. Також повідомила, що через декілька днів вона зустрічалась в парку з ОСОБА_21 , яка прийшла з ОСОБА_26 , а вона ( ОСОБА_24 ) була з ОСОБА_27 .. Зустріч організував ОСОБА_28 . ОСОБА_21 просила забрати заяву з поліції, нащо вона ( ОСОБА_24 ) сказала, що забере заяву, якщо їй заплатять 2000 доларів США. ОСОБА_21 сказала, що вона не буде платити такі гроші, після чого вони розійшлись.

Свідок ОСОБА_29 , зазначив, що працює фельдшером, дату події не пам`ятає, вказав, що перебував на чергуванні, близько 21-00 години надійшов виклик про побиття жінки біля магазину ОСОБА_30 . По прибуттю за викликом було виявлено жінку з тілесними ушкодженнями: травма голови, гематома під оком, кров, забита рана надбрівної дуги. Надавши медичну допомогу, жінку було госпіталізовано до ЦРЛ. Вказав, що зі слів жінки відомо, що вона отримала травми від іншої жінки, також у неї забрали гроші. Чи говорила вона за телефон, не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_31 , зазначив, що 11.06.2022 року він був на роботі і по телефону спілкувався з ОСОБА_32 , так як на той час вони мешкали разом. Спілкувалися з 19-00 до 20-30 год. Близько 21-10 год. зв`язку вже не було. Він зателефонував матері ОСОБА_24 , вона теж хвилювалася, що з донькою немає зв`язку. Наступного дня, близько 07-00 год. йому зателефонувала ОСОБА_33 з іншого телефону і повідомила, що її побили, забрали телефон і гроші. Зі слів ОСОБА_34 відомо, що забрали 3000 гривень. Вказав, що ОСОБА_33 мала власні збереження, тому гроші у неї були. Пояснив, що коли до ОСОБА_34 приїжджав слідчий ОСОБА_25 з телефоном, вона йому сказала, що забрали ще 3000 грн., на що він сказав, що гроші зараз привезе, але гроші так ніхто не привіз. Вказав, що він з ОСОБА_24 зустрічалися з ОСОБА_20 , і остання просила, забрати заяву з поліції. Пояснив, що він першим підійшов до ОСОБА_21 , біля неї був ОСОБА_35 , який пропонував поговорити без конфлікту, після чого він ( ОСОБА_36 ) відійшов на 200 метрів. Почувши, що ОСОБА_37 та ОСОБА_33 розмовляють на підвищеному тоні він підійшов до них, зі сторони підійшов ОСОБА_19 . ОСОБА_37 сказала ОСОБА_19 : «ця просить 2000 доларів». Після того, як ОСОБА_33 зрозуміла, що розмова у них не складається, відійшла у бік. Він підійшов і сказав: «ви розумієте, що накоїли, яка стаття». ОСОБА_19 сказав, що «рот порву». Після чого вони розійшлися і більше ніхто нікому не дзвонив. Вказав, що ініціатором зустрічі, а також щоб договорилися був ОСОБА_28 . При зустрічі ОСОБА_21 заперечувала і говорила, що гроші ніхто не брав. Говорила, що їй нічого не буде, бо у неї діти.

Свідок ОСОБА_38 - працівник поліції Лозівського РВ, зазначив, що точної дати не пам`ятає, влітку в нічний час, разом з напарником несли службу в м. Лозова, перебуваючи в наряді отримали повідомлення від службового наряду про те, що до них звернулася жінка, яка повідомила, що відносно неї вчинено кримінальне правопорушення, побили та забрали речі. Вони виїхали на місце події, коли приїхали, там вже знаходився ще один наряд. На зупинці знаходилась невідома йому жінка, яка мала тілесні ушкодження, вона плакала, обличчя було в крові. Вони запитали, що трапилося, на що вона розповіла, що проходила по першому мікрорайону повз будинок №25, АДРЕСА_3 , де побачила малознайомих їй людей, які розпивали спиртні напої. Вона присіла біля них і теж почала розпивати спиртні напої, в ході чого у неї виник конфлікт з однією із жінок, яка там знаходилась і яка її потім побила. Також повідомила, що коли вона впала, то побачила як з її сумочки якість діти чи хтось витягав телефон. Потім приїхала швидка, а вони поїхали на місце, де безпосередньо відбувалася подія. Прибувши на місце, в дворі поблизу будинку сиділи дві жінки та два чоловіка. Вони підійшли до них і запитали, що їм відомо про конфлікт, на що одна із жінок, а саме ОСОБА_20 сказала, що у неї виник конфлікт із малознайомою жінкою, яка до них підійшла з приводу якогось хлопця. Він запитав з приводу телефону, який зник у потерпілої, на що жінка сказала, що нічого не бачила. Після чого він з напарником оглянули місце події, але нічого не виявили. На місце події викликали слідчо-оперативну групу. Осіб, які знаходилися на місці доставили до Лозівського РВП для встановлення їх особи та щоб опитати з приводу події. Після чого вони поїхали до лікарні опитати потерпілу. Від потерпілої було відібрано заяву, опитано та вона надала пояснення. Вказав, що обшук на місці події не проводили, так як на це вони не мають права, а був проведений особистий огляд, але в кишені не заглядали, тому сказати були гроші чи ні не може. Також вказав, що телефон потерпілої був вимкнений, на місці хтось показував телефон, але це не той який пропав у потерпілої.

Свідок ОСОБА_39 - працівник поліції Лозівського РВ, зазначив, що точної дати не пам`ятає, о 20-00 год. заступив на несення служби в складі автомобільного патрулю, близько 21-45 год. знаходячись в м. Лозова по проспекту Перемоги, біля буд. №29, зупинка «Маяк», до них підійшла невідома йому жінка прізвище Трюхан, вся в крові і попросила про допомогу. Вони почали запитувати, що саме з нею трапилося. Мова у неї була не чіткою, так як вона дуже плакала. Трохи заспокоївшись вона розповіла, що під час спільного розпиття алкогольних напоїв з ОСОБА_26 , ОСОБА_21 та ще двома особами жінкою та чоловіком, прізвищ яких не пам`ятає, на першому мікрорайоні біля будинку №26 у них виник конфлікт, в ході якого її побили, забрали мобільний телефон і гроші, які знаходилися в сумочці. Потім вони викликали швидку допомогу та ще один наряд поліції для допомоги і поїхали на місце, де саме відбувалася подія. Прибувши на місце, біля будинку №26 на заваленому дереві виявили чотирьох осіб, а саме: ОСОБА_40 , ОСОБА_20 та двох невідомих осіб жінку та чоловіка віком до 40 років, також поруч стояв дитячий візок з немовлям та двоє дітей. В ході спілкування ОСОБА_20 повідомила чому виник конфлікт з потерпілою з приводу її чоловіка ОСОБА_40 , в ході якого вона нанесла потерпілій тілесні ушкодження. Після чого вказані особи були доставлені до Лозівського РВП, так як вже була комендантська година, де їх було опитано. Вказав, що на місці події було оглянуто територію з метою виявлення телефону та грошей, які зникли у потерпілої, але нічого виявлено не було. На місці був проведений огляд присутніх, вони попросили їх дістати свої речі. В присутніх були гроші, але не в тій сумі, яка зникла. Дитячі речі не оглядали. Обшук не проводився. Вказав, що не пам`ятає яке було освітлення на місці події, але територія була достатньо освітлена.

Свідок ОСОБА_41 , - поліцейський Лозівського РВП, зазначив, що точної дати не пам`ятає, близько 21-30 год. перебували на чергуванні по проспекту Перемоги біля магазину «Маяк» до них підійшла жінка, в стані алкогольного сп`яніння, вся в крові, і повідомила, що її побили, забрали телефон і гроші. Вони запитали чи знає вона їх, на що остання відповіла, що знає лише одного ОСОБА_40 . Повідомила, що це сталося за будинком АДРЕСА_3 на першому мікрорайоні. Після чого вони поїхали на місце події, викликали ще один наряд поліції. Прибувши на місце побачили за будинком №26 на колоді сиділи ОСОБА_42 , ОСОБА_21 , чоловік і жінка, також з ними були діти. Почали з`ясовувати, що трапилося. З`ясувалося, що потерпіла сиділа разом з ними, вживали спиртні напої, потім у неї з ОСОБА_21 виник конфлікт із-за чоловіка і вони побилися. Потім попросили ОСОБА_21 дістати все з кишень. Вона дістала свій телефон, чи були гроші, не пам`ятає. Вказав, що потерпіла не говорила їм про те, що вживала з компанією спиртне, про це розповіла компанія, потерпіла говорила, що йшла додому.

Свідок ОСОБА_43 , зазначив, що очевидцем події не був, зі слів ОСОБА_44 йому відомо, що її побили, також щось говорила про гроші. В день коли відбулась подія він, його співмешканка, ОСОБА_45 і жінка на ім`я ОСОБА_46 сиділи пили пиво. Перед цим він зателефонував ОСОБА_47 щоб позичити у неї гроші в сумі 200 грн. Позаду них на колоді сиділа компанія. Потім підійшов чоловік років 30 і попросив щоб ОСОБА_45 прийшла до них, але вона відмовила. Вони допили пиво і розійшлися.

Свідок неповнолітня ОСОБА_15 , донька обвинуваченої ОСОБА_8 , яка була допитана в присутності практичного психолога міського центру практичної психології і соціальної роботи Управління освіти, молоді та спорту Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_48 , зазначила, що йшла з ОСОБА_16 додому, яка проживає на АДРЕСА_3 і побачили, що їх батьки сидять на колоді за будинком. Вони підійшли до них, молодший брат Рінат грався у пісочниці. Потім підійшла незнайома їй жінка, яка була випивши, так як вона йшла і падала, а потім сіла до дорослих. Вони сиділи випивали. Так як брат почав плакати, мати попросила взяти дитячий візочок і вкласти його спати. Вони взяли візок і пішли гуляти навколо будинку №25. Дитина заснула і вони присіли біля будинку. Було темно, але вони знали, що батьки сидять ще на вулиці, так як їх було чутно. Було ближче до комендантської години. Потім вони побачили, що до їхніх батьків підійшли і світять ліхтариком. Вони підійшли до них і побачили працівників поліції. Працівники поліції сказали, що вже комендантська година, попросили показати кишені і телефони. Вона підійшла до візочка, дістала свій телефон, розблокувала і показала працівникам поліції. Працівники поліції сказали, що батьків заберуть до відділу поліції, а зранку відпустять. Після чого вона з братом та ОСОБА_49 пішли додому. Коли вони зайшли до квартири ОСОБА_50 сказала, що їй потрібно вийти на 10-15 хвилин. Навіщо ОСОБА_50 виходила на вулицю вона в неї не запитувала. Після чого вони лягли спати. Через деякий час прийшла мати ОСОБА_51 .. Наступного дня коли випустили ОСОБА_40 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , дорослі пішли за будинок на інший майданчик за залізний столик, мама ОСОБА_21 з братом також сиділа з ними. Через деякий час, їй зателефонувала ОСОБА_54 з маминого телефону і попросила дати телефон ОСОБА_55 відійшла поговорити по телефону, про що вони говорили, не відомо. Після розмови, ОСОБА_50 була дуже стурбована, полізла в сумку з продуктами, яку ОСОБА_56 дав ОСОБА_57 і щось з неї дістала, що саме не звернула уваги. Потім ОСОБА_50 запропонувала вийти на вулицю до батьків. Вони пішли, ОСОБА_58 йшла попереду прискореним шагом. Підійшовши поклала телефон на стіл, ОСОБА_59 почала її дуже сварити, говорила: «навіщо ти береш чужі речі». Потім ОСОБА_50 сказала, що йде гуляти. ОСОБА_60 взяла телефон і запропонувала ОСОБА_19 , мамі та ОСОБА_22 закласти його в ломбард. Жерновий ОСОБА_19 сказав, що телефон потрібно віддати, можливо це той телефон, який шукали після вчорашньої бійки. Потім приїхали працівники поліції. Також пояснила, що через декілька днів зателефонувала мати і сказала, що ОСОБА_33 звинувачує її в тому, що вона її побила, викрала телефон і гроші, повідомила, що потрібно зустрітися біля парку. На зустріч прийшли вона, мати ОСОБА_21 , ОСОБА_42 , ОСОБА_45 зі своїм чоловіком. Про що вони говорили вона не чула, але почула частину розмови про те, як ОСОБА_33 говорила: «якщо ти мені не заплатиш гроші я подам на тебе до суду, відсуджу у тебе дітей і будеш ти кататися». Крім того пояснила. Що перед сьогоднішнім судовим засідання до неї приходила ОСОБА_61 , знервована, стала на коліна і просила щоб вона змінила покази, бо її посадять, а сидіти вона не хоче, пропонувала гроші.

Свідок неповнолітня ОСОБА_62 , яка була допитана в присутності практичного психолога міського центру практичної психології і соціальної роботи Управління освіти, молоді та спорту Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_48 , зазначила, що 11.06.2022 року їй зателефонувала ОСОБА_63 , старша донька ОСОБА_8 , сказала, що в них пропала кішка і попросила допомогти її знайти. Вона прийшла і вони почали шукати кішку, але не знайшли. Після чого пішли гуляти. Гуляли по мікрорайонах. Близько 20-00 21-00 год. поверталися додому і за будинком АДРЕСА_3 побачили батьків. Вони сиділи на колоді попереду пісочниці, Рінат грався. Коли вже зовсім стемніло ОСОБА_8 попросила її з ОСОБА_64 покласти спати ОСОБА_65 , так як він плакав. Вони поклали дитину до дитячого візочка і пішли гуляти навколо будинку АДРЕСА_4 . Коли він заснув, приблизно о 23-00 год. вони повернулися і підійшли до батьків. Не було їх приблизно 20-25 хвилин. Підійшовши вони побачили, що біля батьків стоять працівники поліції і світять ліхтариком. Вони запитали у батьків чому сидять у комендантську годину. Також працівники поліції обшукали їх, а також попросили щоб вони відкрили і показали дитячий візочок. Після цього працівники поліції провели їх до під`їзду, допомогли підняти дитячий візочок, а батьків забрали до поліції за порушення комендантської години. Вона, ОСОБА_66 та ОСОБА_67 знаходилися вдома у ОСОБА_20 , потім ОСОБА_63 сказала, що ОСОБА_68 забув у пісочниці іграшку. Вона взяла її ліхтарик та пішла за будинок забрати іграшку. Вона посвітила в пісочницю, оглянула і в траві, збоку пісочниці, перед стежкою знайшла телефон. Вона взяла дитячу машинку, якого кольору вона була і де саме вона лежала, в пісочниці чи за нею, не пам`ятає і піднялася до квартири. Телефон вона тримала в руці за спиною, так як боялася за реакцію ОСОБА_69 , тому телефон ОСОБА_70 не показувала і про те, що знайшла телефон вона їй нічого не говорила. Телефон поклала на поличку в прихожій. Зазначила, що коли вона зайшла до квартири ОСОБА_66 була сонною, сказала, щоб поклала машинку і йшли спати. Коли прийшла ОСОБА_21 вона не чула і чи звернула вона увагу на телефон, не знає. Пояснила що вона увімкнула телефон, щоб провірити чи працює. На телефоні був пароль. Наступного дня, зранку, точного часу не пам`ятає, з 08-00 год. до 10 год., на телефон ОСОБА_69 зателефонувала її мати ОСОБА_71 .. Мати запитала, чи не знаходили вони з ОСОБА_64 телефон. На що вона відповіла, що вчора виходила за машинкою і за пісочницею в траві знайшла телефон. Мати сказала, що вони сидять за будинком, щоб їм принесла телефон. Після чого, вона сказала ОСОБА_70 , що зараз прийде. ОСОБА_66 запитала куди вона йде, на що вона їй відповіла, що вийде за будинок до матері. Коли вона прийшла, то за будинком сиділи ОСОБА_21 , мати ОСОБА_60 , батька ОСОБА_22 не було, він десь відійшов. Вона поклала на стіл телефон, мати запитала, де вона його взяла, на що вона розповіла, що коли вночі вона виходила за машинкою ОСОБА_65 , то знайшла телефон, на що мати сказала: «навіщо ти береш чуже». Після чого вона розвернулася і пішла до ОСОБА_69 . Також вказала, що здалеку приблизно за 17 метрів, бачила як потерпіла підходила, але хто її покликав вона не знає. Також пояснила, що через два дні мати розповіла, що в них виникла бійка, телефон чужий, їм потрібно віддати. Хто з ким бився мати не говорила. Сама вона конфлікт між жінками не бачила. Потерпілу не знає і ніколи не бачила, її не била та гроші у неї не викрадала. Вказала, що коли вона віддавала матері телефон, то побачила, що він був трішки в крові. Телефон був сенсорний в чохлі книжечка.

Свідок ОСОБА_12 , зазначила, що влітку близько 17-00 год. їм подзвонила ОСОБА_21 , та сказала, що в неї пропала кішка та попросила її знайти. Підійшли до під`їзду, всі разом шукали кішку, але не знайшли. Потім вирішили випити пива. Грошей в неї не було, пригощала ОСОБА_51 .. Сіли на колоду, довго розмовляли, вже стемніло. ОСОБА_66 та ОСОБА_50 в цей час гуляли з малим, поряд їх не було. До них підійшла незнайома їм жінка, у котрої в руках була баночка пива, яка також була напідпитку. Вона пропонувала їм випити, але в них було своє і вони відмовились. Жінка сіла на колоді біля ОСОБА_72 них виник конфлікт, розмовляли на підвищених тонах. Хто першим почав та хто схопив за волосся не пам`ятає, так як вона відійшла в бік, бо зателефонувала сестра з якою вона розмовляли хвилин 15. Потім пішла в туалет, коли повернулась, конфлікт вже припинився. Надалі потерпіла сказала, що викличе поліцію та почала шукати по кишенях телефон. Потім вони всі разом почали шукати телефон, який шукали близько 20 хвилин. Шукали кругом з ліхтариками, але не знайшли. Після чого ОСОБА_24 пішла в сторону «Маяка». Потім побачила, що з боку 12 школи світять ліхтарики, це були співробітники поліції, які їм сказали, що вони порушують комендантську годину та забрали їх в поліцію. На наступний день їх відпустили. Вона з ОСОБА_22 зайшли в магазин, де вона купляла пиво. (Спочатку свідок повідомила, що де взяла гроші не пам`ятає. Потім свідок ОСОБА_60 повідомила, що в неї були гроші десь 100 грн., які вона ховала від чоловіка у ліфчику. Після цього вона змінила покази та сказала, що ці гроші дала їй донька ОСОБА_50 700 грн., яка зняла з її карточки.) Потім подзвонила ОСОБА_21 і сказала прийти. Вони ( ОСОБА_60 та ОСОБА_22 ) прийшли, сиділи за будинком. Співмешканець ОСОБА_21 сказав, що пропав телефон, і вона тоді здогадалася, який телефон. Вона подзвонила дочці та спитала, чи не бачила вона телефон. Донька сказала, що знає, що це за телефон та принесла його, поклала на стіл, де вони сиділи вона, ОСОБА_35 , ОСОБА_22 та ОСОБА_51 .. Потім вона зателефонувала співробітникам поліції і віддала цей телефон. Зазначила, що ОСОБА_21 не забирала телефон та гроші у ОСОБА_24 ОСОБА_21 з потерпілою тільки «тягалися» за волосся, билися. В той день вдома разом з співмешканцем випила 1л горілки на двох, потім на колоді з ОСОБА_21 випили близько 3л пива. Також повідомила, що під час досудового слідства прокурор здійснював на неї тиск. Вона злякалася, тому на слідстві написала, що ОСОБА_21 скоїла злочин. Під час слідчого експерименту оговорила ОСОБА_21 під тиском.

Свідок ОСОБА_73 - інспектор ВРПП Лозівського РВ, зазначив, що торік на початку літа, він був вихідний і сидів зі знайомими на зупинці. Підійшла жінка на ім`я ОСОБА_33 , побита, вся в крові і повідомила, що на мікрорайоні №1, де зупинка «Маяк» біля будинку №26 її побив хлопець на ім`я ОСОБА_19 . Він здогадався хто саме, так як за вказаною нею адресою неодноразово викликався наряд поліції, описав його прикмети, жінка підтвердила, на що він сказав, що це ОСОБА_42 . Дав їй води, вона вмилася, в цей час під`їхав наряд поліції ОСОБА_74 і ОСОБА_75 . Вони підійшли і почали розпитувати, що сталося. Жінка розповіла. Викликали швидку. ОСОБА_74 і ОСОБА_75 поїхали на місце події, а він залишився чекати швидку. Швидка приїхала, надали допомогу потерпілій і госпіталізували. Вказав, що жінка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, на обличчі була кров, синці. Говорила, що пропав телефон, чи говорила щось за гроші, не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_11 , зазначив, що ввечері йому зателефонувала ОСОБА_18 і попросила допомогти знайти кішку. ОСОБА_37 вийшла і вони пішли до сусіднього будинку шукати кішку. Там на колоді сидів ОСОБА_42 і вони всі разом шукали кішку. Потім скинулися грошима, купили пива. Всі разом, він, його співмешканка ОСОБА_61 , ОСОБА_18 та ОСОБА_42 розпивали спиртні напої. Через деякий час, до них підійшла потерпіла, яка присіла до них і теж випивала з ними. Пояснив, як саме виник конфлікт і з приводу чого не знає, так як відходив, а коли повернувся вже ОСОБА_18 і потерпіла билися. Коли потерпіла і ОСОБА_21 сиділи на колоді, то вони розмовляли на підвищених тонах, сварилися, про що саме розмовляли не знає, так як він разом з ОСОБА_76 сидів на пісочниці і розмовляли. Він почав їх розтягувати, можливо і ОСОБА_19 теж їх розтягував, але він не бачив, так як було темно. Вказав, що коли він їх розтягував потерпіла лежала на землі, а ОСОБА_20 стояла, він схопив ОСОБА_20 за талію і відтягнув від потерпілої. Після цього бійка припинилася. Потім потерпіла повідомила, що пропав телефон. Про гроші нічого не говорила. Вони всі разом почали шукати телефон, увімкнувши ліхтар на своїх телефонах. В процесі пошуку потерпіла пішла, при цьому вигукнула, що викличе поліцію. Він подумав, що вона знайшла телефон і пішла. Після чого вони всі в чотирьох залишилися сидіти на колоді, чекати поліцію. Через 3-4 хвилини приїхала поліція і їх забрали до відділку поліції. Пояснив, що не пам`ятає, щоб він своїм тілом прикривав потерпілу, але вказав, що дійсно падав між потерпілою та ОСОБА_18 , а також не пам`ятає чи запрошував потерпілу до них, але не виключає, що коли проходив повз неї, міг щось сказати. Не бачив, як потерпіла намагалася дзвонити сидячи біля них, а також, щоб ОСОБА_77 брала сумочку потерпілої. Пояснив, що наступного дня о 09-00 год. коли їх відпустили з відділку поліції він з ОСОБА_60 заходили до магазину «Городок», де вона дістала з ліфчика 700 гривень, звідки ці гроші він не знає. Вказав, що в день події працівники поліції проводили обшук, грошей при них не виявили. Під час бійки дітей не було, вони підійшли коли підійшли працівники поліції. Пояснив, що наступного дня коли вони сиділи за столиком ОСОБА_17 щось приносила і клала на стіл, але що то було не пам`ятає, можливо і телефон.

Свідок ОСОБА_28 , оперуповноважений Лозівського РВ, зазначив, що 11.06.2022 року у зв`язку з порушенням комендантської години працівниками ВРПП були доставлені ОСОБА_21 , ОСОБА_60 та інші. 12.06.2023 року побачили реєстрацію за ст. 125 ч.1 КК України, після чого поїхали до ОСОБА_8 за її місцем мешкання. ОСОБА_8 пояснила, що дійсно ввечері розпивала спиртні напої, після чого була сварка, вранці донька ОСОБА_78 принесла телефон. Потім він поїхав до ОСОБА_24 , запитав чи зникав у неї телефон, на що вона відповіла так. Після чого були внесені дані за ст.185 КК України. Зазначив, що ОСОБА_24 сказала, що в неї викрали телефон, коли наносили тілесні ушкодження. Після доставки до ВРПП, у ОСОБА_21 та інших, при огляді, нічого виявлено не було. Тиск на потерпілу не здійснював, вважає, що потерпіла дала такі покази тому, що ОСОБА_21 відмовилась їй відшкодовувати шкоду. Після того, як ОСОБА_24 написала заяву вона казала, що телефон лежав на лавці.

Свідок ОСОБА_79 слідчий Лозівського РВ, зазначив, що за ст.185 ч.4 КК України була зареєстрована справа за заявою ОСОБА_13 , а саме що в неї 11.06.2022 викрали мобільний телефон. В матеріалах кримінальної справи були пояснення ОСОБА_21 , ОСОБА_78 та ОСОБА_80 .. З пояснень потерпілої було встановлено, що вона йшла додому, зустріла ОСОБА_81 і ОСОБА_21 , сиділа з ними спілкувалася, та коли уходила, то в неї зник мобільний телефон. Потім ОСОБА_60 знайшла цей телефон та залишила собі, потім віддала ОСОБА_51 .. Надалі викликав потерпілу на допит. Під час допиту потерпіла розповіла, що йшла додому, виникла бійка, її побили та коли побили зник телефон, куди зник не бачила. В цей же день провели огляд місця події з потерпілою. Перед проведенням огляду у ОСОБА_21 вилучили мобільний телефон, який їй віддала ОСОБА_82 подальшому на повторному допиті 04.10.2022 року потерпіла розповіла, що вона не клала телефон, а його вибила з рук ОСОБА_21 під час бійки. Вона пояснила, що коли в неї брали заяву в лікарні, вона не надала цьому значення, бо думала що це буде одна справа. Повідомила, що розповідала це дізнавачу за фактом ст.125 КК України. У його присутності тиску з боку ОСОБА_28 на потерпілу не було. Йому потерпіла не скаржилася, що на неї з боку працівників поліції та з інших сторін був здійснений тиск. ОСОБА_21 пояснювала, що телефон віддала саме ОСОБА_71 .. Потерпіла повідомляла, що писала заяву про викрадення телефону для того, щоб його повернули, думала що справи про побиття та викрадення телефону об`єднають.

Свідок ОСОБА_83 , матір потерпілої, зазначила, що 11.06.2022 року дочка жила в неї. Понесла гроші вантажнику, який у них працював. Після чого вона не повернулась. Подзвонила ОСОБА_84 , спитала, що з донькою, він відповів що все добре. Через 3-4 дня дізналася що сталося. До них додому приїжджали працівники поліції, ОСОБА_85 та ще один чоловік. Коли донька розмовляла з працівниками поліції, вона ( ОСОБА_83 ) сиділа на кухні. Після того, як працівники поліції пішли, вона спитала у доньки чого вони приходили. Донька сказала, що вони змусили її переписати заяву, бо сказали, що віддадуть гроші та телефон та просили зустрітись з ОСОБА_51 .. Донька сказала що не проти зустрічі. Вона ( ОСОБА_83 ) хотіла піти з нею, але донька сказала що не треба і пішла з ОСОБА_27 . Однак вона ( ОСОБА_83 ) бігом одяглася і пішла за ними слідом. Сіла на другій лавочці, чула як вони кричали, сперечались. Бачила що на першій лавочці сидить чоловік працівник поліції, що приїжджав до них. Працівники поліції приїжджали до них десь 4 рази. Після спілкування з поліцейськими, донька казала, що працівники поліції хочуть переробити справу, що вона сама загубила телефон. Також повідомила, що зі слів доньки відомо, що вона віддала вантажнику гроші, й направилася додому, до неї підійшли та побили, забрали, телефон, гроші в сумі 3000 грн.

Згідно заяви ОСОБА_13 від 11.06.2022 року, потерпіла просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому їй жінку та її дітей, які 11.06.2022 року побили її та викрали мобільний телефон редмі 9 та гроші в сумі 3000 гривень.

Відповідно до висновку експерта №12-14/77-ЛЗ/22 від 15.06.2022 року, в ході судово-медичної експертизи гр-ки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені забиті рани на спинці носу в середній третині (1,3х0,1см) і на лівій брові в середній третині (2,5х0,1см), синці в правій скроневій ділянці із заходом на зовнішню третину брови (6х3,8см), в правій (5,5х4см) і лівій (6х4см) навколо очній ділянках, на спинці та крилах носу (6,5х5см), на лівій половині обличчя (лобова ділянка, скронева область, щока, вилична ділянка та ділянка нижньої щелепи-суцільний великий синець розміром 16х11см), на підборідді в центрі (4х2,5см), на шкірі нижньої губи зліва на рівні 2-5 зубів (4,7х2,2см), на правій щоці (5х3,9 см), на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині (3,5х2см), на зовнішній поверхні правого плеча в середній третині (7х5см), на передній поверхні правого плеча в середній третині (2х1см), на спині в області проекції правої лопатки (3х2,7 см), за лівою вушною раковиною (5х4,2 см), на передній поверхні правого стегна в середній третині (3х2см), на тильній поверхні лівої стопи в області проекції 3,4 плюснових кісток (6х3см), на передній і зовнішній поверхні лівого стегна на всьому протязі (8 штук розмірами від 1х1см до 4,2х1,9см), садна на передній поверхні живота зліва в верхній третині (10х0,3см), на волосяній частині голови в тім`яній ділянці зліва (2,7х2,1см), в потиличній ділянці зправа (1,9х1,1см), які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, який не відобразив в ушкодженнях своїх індивідуальних особливостей та могли бути отримані в строк і при обставинах, вказаних потерпілою.

За ступеням тяжкості: вищевказані забиті рани на спинці носу і на брові це легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.); синці і садна це легкі тілесні ушкодження (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).

Утворення таких тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_13 при падінні її на площину, в тому числі і з наданням тілу прискорення неможливе. Маловірогідне, що ОСОБА_13 сама собі спричинила тілесні ушкодження.

Згідно заяви ОСОБА_8 від 17.06.2022 року, остання добровільно видала співробітникам поліції Лозівського РВП мобільного телефону марки Redmi-9, з чохлом книжкою, який їй 12.06.2022 року передала та залишила знайома ОСОБА_61 , для повернення власнику.

З протоколу огляду місцевості від 17.06.2022 року з фототаблицями до нього, встановлено, що на відкритій ділянці місцевості, розташованої поруч з будинком №26 на мікрорайоні №1 м. Лозова Харківської області, ОСОБА_8 добровільно видала мобільний телефон марки «Redmi-9» з ІМЕІ: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , в корпусі зелено-синього кольору, в чохлі книжці зеленого кольору, в якому знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» та карта пам`яті mikro-SDXC «Kingston» з об`ємом пам`яті 64 Gb. При цьому пояснила, що вказаний мобільний телефон їй вранці 12.06.2022 року принесла додому її знайома ОСОБА_61 , і сказала, що телефон належить їй та попросила комусь його продати. Вона залишала телефон у себе, а через кілька днів від співробітників поліції їй стало відомо, що телефон викрадено у незнайомої жінки, тому вона видає його співробітникам поліції для повернення власнику. Вказаний телефон вилучено.

Згідно постанови про визнання та приєднання до матеріалів ЄРДР №0000332 речових доказів від 17.06.2022 року, мобільний телефон марки «Redmi-9», без видимих механічних пошкоджень, у робочому стані, в корпусі синьо-зеленого кольору, який має ІМЕІ: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», карту пам`яті mikro-SDXC «Kingston» з об`ємом на 64 Gb та чохол-книжку, виготовлений з полімерного матеріалу, зеленого кольору, який був у використані визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-22/7361-ТВ від 12.07.2022 року, ринкова вартість майна станом на 11.06.2022, а саме: мобільного телефону торгової марки «Хiaomi» моделі «Redmi 9, 4/64 GB», карти пам`яті торгової марки «Kingson» серія «ХС, 64 10 class та вартість чохла типу «книжка» для мобільного телефону торгової марки «Хiaomi» моделі «Redmi 9», складає: 4180,00 гривень; мобільного телефону торгової марки «Хiaomi» моделі «Redmi 9, 4/64 GB», без комплектуючих периферійних пристроїв, складає 3950, 00 гривень; карти пам`яті торгової марки «Kingson» серія «ХС, 64 10 class, складає 180 гривень; чохла типу «книжка» для мобільного телефону торгової марки «Хiaomi» моделі «Redmi 9», складає 50,00 гривень.

Вартість сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» (стартового пакета в розпакованому стані) не визначається, оскільки даний товар являє собою ідентифікаційний модуль абонента, та за своєю природою не є товаром широкого вжитку та має цінність лише для її власника, і, таким чином не має ринкової вартості у зв`язку з відсутністю інвестиційної привабливості для рядового покупця.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 28.10.2022 року, з відеозаписом слідчого експерименту, який був відтворений в судовому засіданні суду першої інстанції, встановлено, що потерпіла ОСОБА_13 знаходячись на відкритій ділянці місцевості у дворі поміж будинками № 26, 25 та 24 мікрорайону №1 м. Лозова Харківської області, добровільно показала на місці та розповіла, про обставини події від 11.06.2022 року. Пояснила, що 11.06.2022 року, близько 21-00 год. проходила повз вказане місце, де побачила, що на стовбурі сидить жінка на ім`я ОСОБА_37 та раніше їй знайомий ОСОБА_42 , а також поруч стояли дві дівчинки віком приблизно 10 та 14 років. ОСОБА_37 висловлювалася на її адресу лайкою в образливій формі, вона відповіла їй тим же. Після цього ОСОБА_37 підійшла до неї вдарила кулаком в обличчя, схопила за волосся. Вона захищаючись ухопила її теж за волосся. Вони поступово почали переміщуватися штовхаючи один одного в напрямку стовбура дерева та пісочниці. До них підбігли дівчата підлітки, які теж почали її бити руками та ногами в різні частини тіла. Потім вона впала на землю на спину, так як не втрималася на ногах, ОСОБА_37 впала зверху на неї. Вона відпустила волосся ОСОБА_86 , остання піднялася на ноги та протягла її на кілька метрів вперед по землі, тримаючи за волосся. Вона залишилася лежати на спині, а ОСОБА_37 почала наносити їй удари ногами в обличчя, травмувала брову та ніс, у неї бігла кров з ран. ОСОБА_37 нанесла всього близько 10 ударів. Також по інших частинах тіла по кілька ударів їй нанесли і дівчата-підлітки, які стояли по боках. Також хтось наніс їй два удари ззаду по голові. Побиття тривало 10-15 хвилин. Коли припинили бити вона наполовину піднялася з землі, але залишилася сидіти. Вона вирішила покликати на допомогу свого співмешканця ОСОБА_87 . Вона підняла з землі сумку, яка лежала поруч, дістала з неї свій мобільний телефон, та намагалася зателефонувати, але не змогла так як на екран потрапила кров. Побачивши це жінка на ім`я ОСОБА_37 підійшла до неї та вдарила ногою по руці, в якій вона тримала телефон. Від удару телефон випав з рук та відлетів на відстань близько метра від неї, в бік стовбура дерева. ОСОБА_37 його підняла, але куди поділа вона не бачила. Після цього до неї підійшли дві дівчинки-підлітки та по два-три рази вдарили її ногами в різні частини тіла і вона втратила свідомість. Який час була без свідомості, не пам`ятає. До тями прийшла тоді, коли на неї хтось почав лити рідину, а саме пиво. Після цього жінка на ім`я ОСОБА_37 та дівчата-підлітки ще протягом кількох хвилин наносили їй удари ногами та руками по різних частинах тіла. Після чого до неї підбіг незнайомий чоловік, який почав її захищати та навіть ліг на неї зверху, захищаючи своїм тілом від ударів. Потім чоловіка хтось від неї відтяг, як вона вважає, то це був ОСОБА_42 , голос якого вона впізнала та він говорив щоб той не ліз в їх справи. Після цього її побиття припинилося. Вона змогла при піднятися і знаходячись сидячі на землі побачила, що жінка на ім`я ОСОБА_37 підняла з землі її сумку, підійшла до стовбура дерева, відкрила сумку та дістала з неї гаманець чорного кольору. Оксана дістала з гаманця купюру номіналом 1000 грн, також купюру дістала з гаманця і дівчина - підліток, яка була молодшою за віком з двох дівчат. На її прохання повернути гроші, ні ОСОБА_37 , ні дівчина не реагували, дівчина почала сміятися. Оксана поклала гаманець до сумки ти кинула її у бік ОСОБА_13 . В цей час з боку будинку АДРЕСА_4 до місця події почала підходити незнайома жінка з дитячою коляскою, яка звернулася до ОСОБА_86 . Скориставшись тим, що на неї не звертають уваги, вона піднялася на ноги, забрала сумку та пішла з місця події.

Згідно висновку експерта №12-14/198-ЛЗ/22 від 29.10.2022 року, в ході судово-медичної експертизи гр-ки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені забиті рани на спинці носу в середній третині (1,3х0,1см) і на лівій брові в середній третині (2,5х0,1см), синці в правій скроневій ділянці із заходом на зовнішню третину брови (6х3,8см), в правій (5,5х4см) і лівій (6х4см) навколо очній ділянках, на спинці та крилах носу (6,5х5см), на лівій половині обличчя (лобова ділянка, скронева область, щока, вилична ділянка та ділянка нижньої щелепи-суцільний великий синець розміром 16х11см), на підборідді в центрі (4х2,5см), на шкірі нижньої губи зліва на рівні 2-5 зубів (4,7х2,2см), на правій щоці (5х3,9 см), на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині (3,5х2см), на зовнішній поверхні правого плеча в середній третині (7х5см), на передній поверхні правого плеча в середній третині (2х1см), на спині в області проекції правої лопатки (3х2,7 см), за лівою вушною раковиною (5х4,2 см), на передній поверхні правого стегна в середній третині (3х2см), на тильній поверхні лівої стопи в області проекції 3,4 плюснових кісток (6х3см), на передній і зовнішній поверхні лівого стегна на всьому протязі (8 штук розмірами від 1х1см до 4,2х1,9см), садна на передній поверхні живота зліва в верхній третині (10х0,3см), на волосяній частині голови в тім`яній ділянці зліва (2,7х2,1см), в потиличній ділянці зправа (1,9х1,1см), які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, який не відобразив в ушкодженнях своїх індивідуальних особливостей та могли бути отримані в строк і при обставинах, вказаних потерпілою під час проведення слідчого експерименту та під час допиту від 28.10.2022 року.

Враховуючи наявність тілесних ушкоджень на голові потерпілої не виключено, що гр.-ка ОСОБА_13 . Після спричинення їй тілесних ушкоджень могла втрачати свідомість.

Неможливо встановити хто саме які конкретно тілесні ушкодження спричиняв ОСОБА_13 адже нападники наносили чисельні удари в різні ділянки тіла, але не виключено, що забиті рани на спинці носу в середній третині (1,3х0,1см) і на лівій брові в середній третині (2,5х0,1см) спричинила жінка на ім`я ОСОБА_37 як на те вказує потерпіла ОСОБА_13 як в протоколі додаткового допиту потерпілої від 28.10.2022 року так і під час слідчого експерименту 28.10.2022 року.

Тілесні ушкодження, встановлені під час експертизи гр.-ки ОСОБА_13 були їй спричинені від не менш ніж двадцяти п`яти травматичних впливів (ударів) тупими твердими предметами.

Не мається достатніх судово-медичних даних для висловлювання про взаєморозташування нападників і гр-ки ОСОБА_13 в момент спричинення останній тілесних ушкоджень, але не виключено що їх взаєморозташування неодноразово змінювалося як на те вказує потерпіла.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.11.2022 року з відеозаписом фіксації ходу проведення впізнання особи за живими особами потерпілою ОСОБА_13 свідка ОСОБА_11 , встановлено, що потерпіла ОСОБА_13 серед пред`явлених їй для впізнання осіб, впізнає чоловіка, який стоїть третім з ліва на право, а саме ОСОБА_11 , та стверджує, що це саме той чоловік, який 11.06.2022 року, у вечірній час спочатку гукав її до ОСОБА_40 , а пізніше захищав її від побиття з боку ОСОБА_18 .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 16.11.2022 року з відеозаписом слідчого експерименту, який був відтворений в судовому засіданні суду першої інстанції, встановлено, що свідок ОСОБА_11 знаходячись на відкритій ділянці місцевості у дворі поміж будинками № 26, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , добровільно показав на місці та розповів, про обставини події від 11.06.2022 року. Пояснив, що в цей день, ближче до вечора, він зі своєю співмешканкою ОСОБА_88 прийшов додому до своєї родички ОСОБА_18 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_6 . ОСОБА_37 зателефонувала їм перед цим та попросила прийти допомогти знайти її кішку, яка втекла з квартири. Коли вони прийшли додому до ОСОБА_86 , то разом з нею пішли за будинок АДРЕСА_3 , де зустріли раніше їм знайомого ОСОБА_40 , який є співмешканцем ОСОБА_86 , який в цей час сидів на стовбурі дерева. Вони всі разом деякий час шукали кішку біля будинку №25, а потім вирішили випити пива. Склалися грішми і Жерновий придбав в магазині пляшку пива, яку вони почали розпивати сидячі на стовбурі дерева та огородженої пісочниці. Ще коли на вулиці було видно він ходив до туалету та проходив повз столика, розташованого навпроти будинку №24, за яким він бачив двох жінок. Жінки пили пиво і пізніше, у однієї з цих жінок, як тепер йому відомо звати ОСОБА_33 , в цей вечір відбувся конфлікт з ОСОБА_18 . Також повідомив, що коли на вулиці почало темніти, він в цей час сидів на огорожі пісочниці, де сидів і ОСОБА_42 , то побачив, що скраю на стовбурі дерева поруч з ОСОБА_18 та його співмешканкою ОСОБА_89 сидить жінка на ім`я ОСОБА_33 , яку він раніше бачив за столиком з іншою жінкою. Коли вона та звідки підійшла він не бачив. Він почув, що ОСОБА_37 та ОСОБА_33 розмовляють на підвищених тонах, але із-за чого вони сварилися та про що розмовляли, не пам`ятає. Після цього він відійшов сходити в туалет, та коли через 10 хвилин повертався назад, проходячи повз будинку №26 помітив, що між ОСОБА_18 та ОСОБА_90 відбувається бійка. ОСОБА_33 лежала на землі, а ОСОБА_18 зверху на ній та вони намагалися вдарити одна одну. Він вирішив їх розборонити, так як нікого поруч не побачив. Він підбіг до них, ззаду зі спини відтягнув ОСОБА_18 від ОСОБА_34 . Потім якимось чином впав до ніг ОСОБА_34 . Сварка припинилася. ОСОБА_33 повідомила, що у неї начебто зник телефон та пішла у бік магазину «Маяк». В подальшому його та його знайомих затримали співробітники поліції;

З протоколу проведення слідчого експерименту від 17.11.2022 року з відеозаписом слідчого експерименту, який був відтворений в судовому засіданні суду першої інстанції, встановлено, що свідок ОСОБА_12 знаходячись на відкритій ділянці місцевості у дворі поміж будинками АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , добровільно показала на місці та розповіла, про обставини події від 11.06.2022 року. Вказала, що 11.06.2022 року вранці вона зі своїм співмешканцем ОСОБА_91 прийшли в гості до їх родички ОСОБА_18 , яка проживає в квартирі на першому поверсі будинку АДРЕСА_6 . ОСОБА_20 повідомила їм, що у неї зникла кішка. Вони пробули у ОСОБА_20 деякий час та пішли додому. У другій половині дня, ближче до вечора, ОСОБА_20 зателефонувала їй та попросила прийти допомогти шукати кішку. Вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_92 знову прийшли до ОСОБА_20 та почали разом з нею та її співмешканцем на ім`я ОСОБА_19 шукати кішку біля будинку АДРЕСА_7 , але не знайшли. Після цього вони вирішили разом вжити спиртне та ОСОБА_19 придбав пляшку пива. Вони сіли на стовбур дерева, який лежить посеред двору між будинками АДРЕСА_4 та №26 навпроти пісочниці, вживали пиво, спілкувалися. Коли на вулиці почало темніти, їй зателефонувала її сестра з м. Києва, та розмовляючи з нею вона відійшла від місця де вони вживали спиртне до кута будинку АДРЕСА_3 . Розмовляла по телефону близько 30 хвилин, що робили її знайомі вона не дивилася та за ними не спостерігала. Коли вона повернулася, то побачила, що на стовбурі сидить ОСОБА_18 , ОСОБА_57 був неподалік від цього місця навприсядки, а біля пісочниці стояла незнайома жінка, обличчя якої вона не розглядала. Ця жінка промовила в голос, що вона викличе поліцію, потім начебто шукала свій телефон, як їй здалося, а потім пішла. Вона продовжила зі своїми знайомими вживати спиртне, а через кілька хвилин до них підійшли співробітники поліції, які їх затримали за порушення комендантської години та доставили до відділу поліції. ОСОБА_18 відпустили першою, а її, співмешканця ОСОБА_22 та ОСОБА_19 залишили у відділі до ранку. Коли їх відпустили вони спочатку пішли до себе додому, а потім разом прийшли до ОСОБА_51 . Залишившись на одинці з ОСОБА_20 , остання показала їй сенсорний мобільний телефон в чохлі-книжка зеленого кольору та сказала, що він належить тій жінці, яку вона бачила увечері біля їх компанії. Також зазначила, що через пару днів ОСОБА_21 попросила її в разі, якщо у неї співробітники поліції питатимуть про цей телефон, повідомити їм, що начебто вона знайшла телефон в той вечір, сховала його під стовбур дерева, а вранці наступного дня забрала та принесла і віддала їй.

З урахуванням наведених показів свідків, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні будь-які законні підстави не довіряти показанням потерпілої, свідків ОСОБА_93 , ОСОБА_39 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_29 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_43 , ОСОБА_83 , оскільки вони логічні, послідовні, повністю відповідають іншим матеріалам кримінального провадження та у сукупності дають повну картину обставин події.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо критичної оцінки показів свідка ОСОБА_12 , яка повідомляла, що ОСОБА_8 не забирала телефон і гроші у потерпілої, а її власні попередні свідчення були нібито надані під тиском прокурора. Як правильно зазначив суд першої інстанції, такі покази розцінюються як спроба допомогти ОСОБА_8 уникнути кримінальної відповідальності, оскільки вони спростовуються самими ж попередніми показами ОСОБА_12 . Свідок повідомляла, що під час конфлікту відійшла для розмови по телефону і не бачила його розвитку, однак згодом зазначала, що ОСОБА_8 і потерпіла «тягалися за волосся» та «дралися».

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що на підставі зібраних у справі доказів не було встановлено жодних достовірних та об`єктивних даних, які б підтверджували здійснення працівниками правоохоронних органів або прокурором тиску на свідка ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту 17.11.2022, у зв`язку з чим встановлені в ході зазначеної слідчої дії обставини справи суд обґрунтовано визнав достовірними.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі сторони захисту на свідчення доньки ОСОБА_8 ОСОБА_15 , яка зазначала, що мобільний телефон потерпілої був знайдений донькою ОСОБА_12 ОСОБА_98 біля пісочниці наступного дня після події, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, вказані покази спростовуються свідченнями потерпілої, а також свідків ОСОБА_95 і ОСОБА_39 , які повідомляли, що на місці події проводився огляд території, проте телефон та гроші знайдені не були. Крім того, свідок ОСОБА_11 зазначив, що спільні пошуки телефону з використанням ліхтарів мобільних пристроїв не дали результату. Ці обставини узгоджуються з протоколом огляду місцевості від 17.06.2022 року, згідно з яким ОСОБА_8 добровільно видала телефон і пояснила, що його принесла їй знайома ОСОБА_61 .

Безпідставними також колегія суддів вважає посилання сторони захисту на покази свідка ОСОБА_93 , який стверджував, що ОСОБА_8 ні мобільний телефон, ні гроші у потерпілої не забирала.

Ці покази не узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема, свідченнями потерпілої ОСОБА_13 та інших свідків, які вказують на зникнення мобільного телефону потерпілої внаслідок інциденту. Крім того, відсутність конкретних деталей у показах ОСОБА_99 щодо обставин події не дозволяє вважати його свідчення такими, що можуть змінити висновки суду першої інстанції.

Зауваження захисника про те, що при проведенні особистого огляду на місці вчинення злочину та після доставки ОСОБА_8 до поліції у неї, як і в інших осіб, не було виявлено ні телефону, ні грошей виявлено не було, є також безпідставними.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що працівники поліції не проводили обшук осіб, а лише оглянули ті речі, які ОСОБА_8 та інші особи дістали самостійно. Крім того, відсутність телефону та грошей при огляді не є доказом того, що ОСОБА_8 не забирала їх після побиття потерпілої, оскільки між моментом, коли потерпіла покинула місце події, і прибуттям працівників поліції минув певний час, у ОСОБА_8 була можливість приховати зазначені речі.

Таким чином, сукупність наведених доказів, які узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у їх об`єктивності, підтверджує винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

При цьому встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що застосоване обвинуваченою фізичне насильство не було лише наслідком особистого конфлікту з потерпілою, а мало на меті подолання її можливого опору, створення умов для заволодіння майном, та його утримання. Насильницькі дії ОСОБА_8 становили небезпеку для життя та здоров`я потерпілої, що підтверджується висновками судово-медичної експертизи, показаннями потерпілої та інших свідків, а також іншими дослідженими доказами. З урахуванням наведеного такі дії відповідають правовій кваліфікації за ч.4 ст.187 КК України, оскільки за своїм змістом є нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.

Враховуючи це, рішення суду першої інстанції щодо перекваліфікації дій ОСОБА_8 з ч.4 ст.187 КК України на ч.2 ст.125, ч.4 ст.186 КК України є помилковим.

Оскільки суд першої інстанції застосував закон який не підлягає застосуванню, тому на підставі п.п.2, 4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.413 КПК України, вирок суду першої інстанції, в частині кваліфікації дій обвинуваченої та призначеного за цим законом покарання, колегія суддів скасовує у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

При призначенні ОСОБА_8 покарання в межах, установлених у санкції ч.4 ст.187 КК України, колегія суддів, відповідно до положень ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, обставини його вчинення, визнання нею винуватості в частині нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, дані про особу обвинуваченої.

ОСОБА_8 раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштована, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 суд визнав вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Водночас ОСОБА_8 визнає свою винуватість у вчиненому, щиро розкаюється, є матір`ю чотирьох неповнолітніх дітей, яких утримує самостійно, а на момент розгляду справи перебуває у стані вагітності (20 тижнів), відсутність претензій з боку потерпілої, а тому колегія суддів визнає ці обставини такими, що пом`якшують покарання відповідно до приписів п.1 ч.1, ч.2 ст.66 КК України і ці обставини колегія суддів визнає такими, що істотно знижують суспільну небезпеку особи обвинуваченої і такими виключними обставинами, які надають суду можливість застосування до обвинуваченої положень ст.69 КК України.

Крім того, ОСОБА_8 раніше не судима, 11 січня 2024 року вийшла заміж за ОСОБА_100 , який є учасником бойових дій, отримав бойове поранення втрата нижньої кінцівки, здійснює догляд за останнім та є внутрішньо переміщеною особою.Колегія суддів також бере до уваги, що з моменту скоєння протиправного діяння ОСОБА_8 минуло більше двох з половиною років, за цей час відсутні дані про вчинення нею інших злочинів. Окрім конфлікту з потерпілою, який призвів до кримінального правопорушення, інших випадків агресивної або протиправної поведінки з її боку не зафіксовано, що вказує на можливість застосування до обвинуваченої положень ст.75 КК України.

З урахуванням наведених обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_8 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.4 ст.187 КК України, а також, на підставі ст.75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням, однак в умовах покладення на неї ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_9 в частині перекваліфікації дій з ч.4 ст.187 КК України на ч.2 ст.125, ч.4 ст.186 КК України та призначення покарання за вказаними статтями скасувати.

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Призначити ОСОБА_8 за ч.4 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування, призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком, тривалістю три роки.

Покласти на ОСОБА_8 , передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: