Справа № 991/1124/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/496/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000192 за апеляційною скаргою прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 05.07.2022 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст. 368, ч.2,4 ст.190, ч.4 ст. 27 - ч.3 ст. 369 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 05.07.2022, якою задоволено клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_7 , та закрито кримінального провадження №000192 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень. передбачених ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 368, ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст.369 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України .

Скасовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_7 , відповідно до ухвали Свалявського районного суду від 17 червня 2022 року.

Скасовано накладений арешт, відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 31.07.2018 року з майна ОСОБА_9 .

Зобов`язано прокурора у кримінальному провадженні №000192 (справа №991/1124/19) або уповноважену особу сторони обвинувачення повернути ОСОБА_9 належне їй майно, а саме:

- мобільний телефон «Nokia C-5-00», ІМЕІ: НОМЕР_1 без сім-карти;

- мобільний телефон «НТС НD2 Т85852», ІМЕІ: НОМЕР_2 без сім-карти;

- планшет «IPAD» модель А1490 serial F9FR207RF1MM сірого кольору;

- жорсткий диск «Tosbhiba MK5065GSX n HDD2H82 A sloit»;

- мобільний телефон «НТС СЕ 0560», ІМЕІ: НОМЕР_3 ;

- блокнот із чорновими записами «СТС» бордового кольору;

- флешнакопичувач на 8Gb сірого кольору;

- флешнакопичувач «Apacer»;

- блокнот із чорновими записами «NOTEBOOK SENIOR» ХН:25-14;

- блокнот із чорновими записами «Ревайвел-експерс» 20189 коричневого кольору;

- грошові кошти у сумі 7000 (сім тисяч) доларів США;

- відео-реєстратор чорного кольору, Dahua, модель DHI - NVR210HS - S2 серійний номер 2G032D6PAZ00181.

Не погоджуючись з даною ухвалою прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000192 внесені до ЄРДР 15.03.2018 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 368, ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст.369 КК України повернути до Свалявського районного суду Закарпатської області зі стадії підготовчого судового засідання. Вважає, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт покликається, що Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017 введений у дію 16.03.2018, а відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні № 0000192 внесені до ЄРДР 15.03.2018, тобто до вступу в дію вищевказаного Закону.

Тому, прокурор вважає, що вирішуючи питання про редакцію Закону, в якій підлягають застосуванню норми ст. ст. 219, 294 КПК України, суд першої інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, застосував закон, який не підлягає застосуванню, та дійшов хибного висновку про те, що в кримінальному провадженні повинні застосовуватися норми Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, що, на думку прокурора, призвело до постановлення незаконного рішення про закриття кримінального провадження, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Крім того, не оспорюючи рішення суду першої інстанції про відмову в задоволені скарги адвоката ОСОБА_8 про скасування постанови Генерального прокурора України про скасування постанови про визначення підслідності у кримінальному провадженні та визначення підслідності від 26.04.2019, апелянт звертає увагу на те, що в резолютивній частині оскаржуваної ухвали не зазначено про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 у цій частині, що, задовольняючи клопотання адвоката ОСОБА_10 , подане в інтересах громадянки ОСОБА_9 , суд не викликав у судове засідання адвоката ОСОБА_10 та ОСОБА_9 і, відповідно, не заслухав їхні доводи щодо заявленого клопотання, при цьому обмежившись з`ясуванням думки прокурора, обвинуваченого та захисника щодо клопотання адвоката ОСОБА_11 . Просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_7 повернути до Свалявського районного суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Суд першої інстанції закриваючи провадження у кримінальному провадженні в ухвалі зазначає про те, що судом встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 368 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) 15 березня 2018 року, за ч. 2 ст. 190 КК України 16 квітня 2019 року, за ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України 16 квітня 2019 року, що підтверджується витягом з ЄРДР та постановою Генерального прокурора України від 26.04.2019, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 368 КК України, відповідно до постанови першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_12 від 02.03.2019, продовжено до 12 місяців, а саме до 02.05.2019, і більше строк досудового розслідування у кримінальному провадженні не продовжувався. Вирішуючи питання про редакцію, в якій підлягає застосування ст. ст. 219, 294 КПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідно застосовувати редакцію Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, оскільки саме в цій редакції найбільш дієво забезпечуються права громадянина, зокрема право на розумні строки кримінального провадження і судовий контроль за діяльністю правоохоронних органів. При цьому, в ухвалі зазначено, що прокурор після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину після 16.03.2018 (підозра оголошена 13.02.2019) не мав повноважень продовжувати строк досудового розслідування, так як це віднесено до повноважень слідчого судді, тому постанова від 02.03.2019 року не відповідає вимогам закону, а отже, строк досудового розслідування не є продовженим. Також суд встановив, що повідомлення про закінчення досудового розслідування складено поза межами строків, визначених у постанові заступника Генерального прокурора від 02.03.2019, позаяк останнім днем досудового розслідування є 02.05.2019 і поновленню такий строк не підлягає, що 30 серпня 2019 року обвинувачений ОСОБА_7 та його захисники ознайомилися з матеріалами досудового розслідування, а обвинувальний акт складено лише 23 жовтня 2019 року і такий надійшов до Вищого Антикорупційного суду 24.10.2019, що свідчить про те, що відповідно до положень ст. 290 КПК відкриття матеріалів кримінального провадження і направлення обвинувального акту до суду здійснено поза межами строку досудового розслідування, тобто з моменту закінчення дій у порядку ст. 290 КПК України до направлення обвинувального акту до суду пройшло майже два місяці.

Окрім того, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги про скасування постанови Генерального прокурора України про скасування постанови про визначення підслідності у кримінальному провадженні та визначення підслідності від 26.04.2019, посилаючись на те, що складання обвинувального акту є завершальною стадією досудового слідства, яка є результатом проведених слідчих та інших процесуальних дій, а розмежування предмета злочину в обвинувальному акті свідчить про наявність обвинувачення, яке прокурор, за наслідками таких слідчих дій, вважає доведеним, натомість, без дослідження всіх доказів сторони обвинувачення та сторони захисту, суд не має можливості встановити, чи станом на 26.04.2019 існували обставини, які б давали підстави для здійснення досудового розслідування детективами Національного антикорупційного бюро України.

Разом із тим, суд задовольнив клопотання адвоката ОСОБА_10 , подане в інтересах громадянки ОСОБА_9 , про скасування арешту на майно, яке їй належить, взявши до уваги те, що ОСОБА_9 не є ні підозрюваною, ні обвинуваченою у кримінальному провадженні, не є особою, яка в силу Закону несе відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, належне їй майно здобуто у законний спосіб та не є доказом злочину і не підлягає спеціальній конфіскації. На підставі наведеного вище, суд визнав обгрутованим клопотання про закриття кримінального провадження та відповідно дійшов висновку про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі і скасування арешту майна та запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Захисник- адвокат ОСОБА_13 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав заперечення, в якому зазначає, що у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000192, після повідомлення особи про підозру сплив строк досудового розслідування, а обвинувачені не підозрюються у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, тобто кримінальне провадження, згідно з п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, підлягає закриттю.

Строк досудового розслідування сплив більше ніж на 1 місяць 23 дні.

На важливості та фундаментальності недопустимості порушення строків досудового розслідування свідчить категоричність законодавця в ч.5 ст. 294 КПК України, який визначив, що строк досудового розслідування, який закінчився, поновленню не підлягає.

Захисник адвокат ОСОБА_13 був належним чином повідомлений судом апеляційної інстанції про розгляд справи, однак в суд апеляційної інстанції не прибув з невідомих причин, клопотання про відкладення не подавав.

Адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 не заперечували проти розгляду справи у відсутність адвоката ОСОБА_13 .

У відповідності до вимог ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, думку захисника - адвоката ОСОБА_8 , підтриману обвинуваченим ОСОБА_7 , які, кожен окремо, просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 2 ст.1 КПК України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження дані, які на думку сторони обвинувачення, є доказами, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Згідно з вимогами ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Приймаючи в підготовчому судовому засіданні рішення про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 суд першої інстанції дійшов наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 368 КК України, внесено до ЄРДР - 15.03.2018 року, за ч. 2 ст. 190 КК України 16.04.2019 року, за ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України - 16.04.2019 року, що підтверджується витягом з ЄРДР та постановою Генерального прокурора України від 26.04.2019 року.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 368 КК України продовжено до 12 місяців, а саме до 02.05.2019 року. Більше строк досудового розслідування не продовжувався.

Одночасно суд зазначив, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено відповідно до постанови першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_12 від 02.03.2019 року.

Судом також встановлено, що керуючись чинною постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_14 , про продовження строків досудового розслідування, детективами Національного бюро п`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України проводилося надання доступу до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 та захисникам з 14.05.2019 по 30.08.2019 на підставі повідомлення про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 03.05.2019 року № 0435-188/14826.

Тобто, навіть повідомлення про закінчення досудового розслідування складено поза межами строків, визначених у постанові заступника Генерального прокурора від 02.03.2019 року, позаяк останній день досудового розслідування саме 02.05.2019 року і поновленню такий строк не підлягає.

30.08.2019 року ОСОБА_7 та його захисники ознайомилися з матеріалами досудового розслідування, а обвинувальний акт складено 23.10.2019 року та надійшов до Вищого Антикорупційного суду 24.10.2019 року ( реєстраційний номер 2846/19-вх. від 24.10.2019 року).

Відкриття матеріалів даного кримінального провадження відповідно до положень ст. 290 КПК і направлення обвинувального акту до суду здійснено поза межами строку досудового розслідування. Необхідно також зазначити, що з моменту закінчення дій в порядку ст. 290 КПК України до направлення обвинувального акту до суду пройшло майже два місяці.

Закон № 2147-VIII від 03.10.2017 набув чинності 15.12.2017. Зміни до ч. 1 ст. 284 КПК України, зокрема п.10 яким доповнено дану статтю введено в дію 16.03.2018.

Отже, існують юридичні підстави для закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 00000192 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, так як, після повідомлення про підозру, закінчився строк досудового розслідування кримінального провадження за № 00000192 ( відомості про кримінальне правопорушення внесено 15.03.2018, 16.04.2019), визначений статтею 219 цього Кодексу.

Мотиви щодо застосування ст. 284 ч. 1 КПК України в редакції закону від 03.10.2017 судом наведено із врахуванням висновків Верхового Суду у справах 243/14924/19, 199/4574/20.

За таких обставин, клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України суд першої інстанції вважав обгрутованим.

З таким висновком не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.2 ст. 439 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст. 368, ч.2,4 ст.190, ч.4 ст. 27 - ч.3 ст. 369 КК України,завершено досудове розслідування, надано учасникам процесу доступ до матеріалів кримінального провадження, складено і вручено обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Отже, при направленні обвинувального акту до суду досудове розслідування по кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 закінчено.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 4 ст.110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам викладеним у статті 291 КПК України.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що 15.03.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про злочин, передбачений ч.3 ст. 368 КК України за № 0000192, а 16.04.2019 у цьому ж провадженні до ЄРДР внесено відомості про злочини, передбачені ч.4 ст.27 ч.3 ст. 369 КК України та ч.2, 4 ст. 190 КК України.

Закривши це провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК, суд першої інстанції залишив поза увагою, що пунктом 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147 [1] визначено, що пункт 10 і ряд інших змін до КПК України вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018 року. Тобто не поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені в ЄРДР до вказаної дати.

У кримінальному провадженні № 0000192 днем початку досудового розслідування є 15.03.2018 року, у зв`язку з чим до нього не може бути застосовано положення п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є підставними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно п.6 ч.1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Свідченням справедливого судочинства, на думку Європейського суду, є дотримання національними судами вимоги щодо вмотивованості судових рішень. Ця вимога стосується рівною мірою усіх видів українського судочинства, в тому числі і кримінального процесу.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи зазначене вище, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, відповідно оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стаді підготовчого судового засідання, під час якого необхідно перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України 2012 року; у разі відповідності обвинувального акту КПК України призначити судовий розгляд під час якого повно та всебічно дослідити докази у кримінальному провадженні в їх сукупності з врахуванням доводів зазначених в апеляційній скарзі та матеріалах справи щодо повноти представлених суду документів здобутих під час досудового розслідування та у разі визнання ОСОБА_7 винним, обґрунтувати призначене покарання, тобто постановити законне та мотивоване рішення по справі, що відповідає положенням ст.370 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Свалявського відділу Мукачівської ОП ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Свалявського міськрайонного суду Закарпатської області від 054.07.2022 року,якою задоволено клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_7 , та закрито кримінального провадження №000192 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень. передбачених ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 368, ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст.369 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: