Справа №638/1839/25
Провадження № 1-кс/638/563/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі- ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000704 від 12 листопада 2022 року, про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, -

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000704 від 12 листопада 2022 року, про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000704 від 12 листопада 2022 року, за підозрою, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 лютого 2022 року президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направив до ради федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 05:00 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати спеціальну військову операцію в Україні.

У подальшому збройними силами рф, які діяли за наказом керівництва рф і зс рф, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами зс та інших військових формувань рф здійснено вторгнення на територію суверенної держави України.

Таким чином, 24 лютого 2022 року о 05:00 годині, за наказом президента російська федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи збройні сили рф та федеральну службу військ національної гвардії російської федерації.

Так, одним із першочергових етапів реалізації злочинного умислу щодо збройного нападу на державу Україна стало здійснення вторгнення найбільш підготовлених та мобільних підрозділів зс рф, у тому числі спеціального призначення, на територію держави Україна для організації силових захоплень та взяття під контроль будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі та здійснення силового виливу на їх діяльність; блокування та взяття під контроль військових частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, підрозділів Національної гвардії України для перешкоджання їх законній діяльності Щодо відсічі збройної агресії рф, оборони України, захисту ї суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості; перекриття та блокування авіаційного, транспортного та морського сполучення по території держави Україна 3 метою недопущення пересування військових підрозділів ЗС України та представників правоохоронних органів для протидії збройній агресії зс рф; пошкодження військових об`єктів ЗС України, які мають важливе оборонне значення та об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, строк дії якого в подальшому продовжено. Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що окупаційними військами рф з 07 березня 2022 року частково окуповано територію міста Ізюм Харківської області, а з 01 квітня 2022 року - окуповано місто повністю.

Відповідно до матеріалів журналу ЄО №1462 від 12.11.2022 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, до ч/ч Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від СБУ, про те що в ході проведення стабілізаційних заходів було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в період окупації м. Ізюм та Ізюмського району, добровільно зайняв посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а саме, працював директором КП Вохр «Юг», яке розташовувалося за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Покровська 32, яке незаконно створене «військово-цивільною адміністрацією міста Ізюм та Ізюмського района» держави-агресора .

У період з 3-го травня 2022 року та до початку вересня, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24 лютого 2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення територій, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Ізюм Харківської області, діючи умисно, протиправно, достеменно знаючи, що співробітники Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області виїхали з населеного пункту та не контролюють обстановку щодо його життєдіяльності, а окупаційні війська є незаконними і проводять свою діяльність на території України всупереч нормам чинного законодавства України та міжнародних договорів при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, під час воєнного стану, маючи злочинний умисел на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, добровільно зайняв посаду «начальника» новоствореного комунального підприємства КП Вохр «ЮГ», розташованого за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Покровська, 32, а саме: на зазначеній посаді ОСОБА_5 , мав в підпорядкуванні працівників комунального підприємства, керував їх діями, видавав вказівки на формування наказів про призначення на посади працівників підприємства, списків співробітників, бланків різного типу, збирав та проводив наради співробітників КП Вохр «ЮГ», а також приймав участь у нарадах в окупаційній військово-цивільній адміністрації держави-агресора, за адресою: Харківська область, місто Ізюм, площа Центральна, буд. 1.

12 грудня 2024 року слідчим відділом Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ізюм, Харківської області, українцю, громадянину України, одруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

12 грудня 2024 року, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру з використанням засобів масової інформації, а саме газету «Урядовий кур`єр» та сайт Генеральної прокуратури України. На даний час будь-який зв?язок із підозрюваним ОСОБА_5 відсутній.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та документами, протоколом огляду документів; постановою про визнання речовими доказами.

В порядку ст. 40 КПК України оперативному підрозділу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області направлено доручення на встановлення місцезнаходження та забезпечення явки ОСОБА_5 для проведення з ним слідчих дій, обрання запобіжного заходу, однак, згідно рапортів працівників СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, забезпечити його явку не надалось можливим у зв`язку з тим, що останній перебуває на території російської федерації.

Також вжитими додатковими заходами встановити точне місцезнаходження ОСОБА_5 , для проведення з ним слідчих дій, обрання запобіжного заходу, забезпечити його явку не надалось можливим у зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього невідоме.

23 січня 2025 року у зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , не встановлено, останній ухиляється від явки до органу досудового розслідування, було винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 в розшук.

Під час досудового розслідування встановлено, що вище перелічені ризики обґрунтовані та наявні, оскільки:

По-перше, наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ним скоєно тяжкий злочин, за який законом передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того достовірно відомо, що ОСОБА_5 співпрацює з окупаційною владою рф, це свідчить про те, що з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може переховуватись від слідства та суду не лише на території України, а й на території російської федерації, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

По-друге, зважаючи, що причетність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується у тому числі і показами свідків, і, перебуваючи на волі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких підозрюваний ОСОБА_5 фактично мешкав у АДРЕСА_1 , може мати інформацію щодо фактичного місця мешкання та місця перебування свідків та їх родичів, що дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив в тому числі за допомогою збройних формувань рф з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст.ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

По-третє, враховуючи обставини інкримінованого злочину, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зважаючи на викладене вище, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до положень статті 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ч.1 ст. 112 КПК України, у повідомленні повинно бути зазначено: 1) прізвище та посада слідчого, прокурора, слідчого судді, найменування суду, який здійснює повідомлення; 2) адреса установи, яка здійснює повідомлення, номер телефону чи інших засобів зв`язку; 3) ім`я (найменування) особи, яка повідомляється, та її адреса; 4) найменування (номер) кримінального провадження, в рамках якого здійснюється повідомлення; 5) процесуальний статус, в якому перебуває особа, що повідомляється; 6) дата, час та місце проведення процесуальної дії, про яку повідомляється особа; 7) інформація про процесуальну дію (дії), яка буде проведена, або про здійснену процесуальну дію чи прийняте процесуальне рішення, про які повідомляється особа; 8) вказівка щодо необов`язковості участі в процесуальній дії та її проведення без участі особи, яка повідомляється, в разі її неприбуття; 9) підпис слідчого, прокурора, слідчого судді, судді, який здійснив виклик.

Відповідно до ч.ч. 1,8,9 статті 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Відповідно до ч.5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що після того, як рапортом оперуповноваженого СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 було встановлено, що ОСОБА_5 виїхав до Російської Федерації, слідчим не здійснено виклик ОСОБА_5 у відповідності до вимог ч.8 ст. 135 КПК України.

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу, що у постанові про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 25.12.2024 встановлено, що місцезнаходження ОСОБА_5 згідно рапортів працівників СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області невідоме.

З цього вбачається, що підставою для зупинення досудового розслідування відносно ОСОБА_5 є невідоме місцезнаходження останнього, а не те, що ОСОБА_5 виїхав до Російської Федерації.

Зі змісту ч.1 ст. 188 КПК України вбачається, що клопотання про дозвіл на затримання подається відносно підозрюваного або обвинуваченого.

На підставі досліджених доказів слідчий суддя доходить висновку, що слідчим при звернення до суду із вищевказаним клопотання, у порушення вимог КПК України, не доведено факту набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, подане клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 42, 111, 112, 135, 139, 188-189, 2760278 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000704 від 12 листопада 2022 року, про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України- залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1