Справа № 638/4662/25
Провадження № 1-в/638/362/25
УХВАЛА

Іменем України

27 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

17 березня 2025 року начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 17 травня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Клопотання мотивоване тим, що останній відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.05.2023 року. Згідно з мотивувальною частиною вироку від ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений за ч. 3 ст.185 КК України, 23 травня 2021 року, вартість викраденого майна склала 1892,55 грн. Оскільки Законом №3886-ІХ вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано, тому засуджений підлягає звільненню від призначеного вироком покарання.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання.

Засуджений надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Представник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» в судове засідання не з`явився, про розгляд провадження повідомлений належним чином, про причини неявки не сповістив, у листі від 27.03.2025 зазначив, що установа підтримує клопотання у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.05.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі.

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.02.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено за ст. 395 КК України та призначено покарання у виді 2 місяців арешту. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.05.2023 року, остаточно визначено до відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 02.05.2022 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2025 року, з урахування ухвали від 24 березня 2025 року про виправлення описки, визначено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.02.2023 року за ст. 395 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. Виключено з вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.02.2022 року посилання на призначення остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.05.2023 року у виді 3 років позбавлення волі. Постановлено вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженим вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.05.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 02.05.2022 року.

Покарання, призначене вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.02.2023 року за ст. 395 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн, - виконувати самостійно.

Таким чином, ОСОБА_5 відбуває в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначене вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.05.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбачене п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Зі змісту вироку Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.05.2022 року вбачається, що ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який вчинено останнім 23 травня 2021 року. Вартість викраденого майна складає 1892,55 грн.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн.

На день викрадення майна сума крадіжки за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.05.2022 року складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, тобто менше 2270,00 грн.

Таким чином, діяння, вчинене ОСОБА_5 23.05.2021 діяння, за вчинення якого його засуджено вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.05.2022 року, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність - 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» щодо засудженого ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Суд не вбачає підстав для виключення з вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.02.2022 року посилання на приписи ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання, оскільки це питання уже вирішено ухвалою суду від 25 лютого 2025 року.

Керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 17 травня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошено 31 березня 2025 року о 09:55 год.

Суддя ОСОБА_1