УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/122/25

Провадження № 1-в/486/8/2025

23 квітня 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тишківка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженого вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2016 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт

учасники справи: прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представник органу пробації ОСОБА_7 ,

засуджений ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2025 року провідний інспектор Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях (з 10 квітня 2025 року Вознесенського районного сектору №5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях) ОСОБА_3 направила до суду подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт відносно засудженого ОСОБА_4 .

В поданні вказує, що ОСОБА_4 засуджений 27 квітня 2016 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України до покарання призначеного за дійсним вироком, частково приєднано покарання, призначене за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2013 року, та за сукупністю вироків призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 червня 2023 року замінено засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину основного покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2016 року у виді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці на більш м`яке покарання у виді виправних робіт на строк 2 роки з відрахуванням щомісячно в дохід держави 20% його заробітку, які відбувати у товаристві з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛ 2020».

З 17 липня 2023 року ОСОБА_4 перебуває на обліку Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

З 17 липня 2023 року по теперішній час ОСОБА_4 працює підсобним робітником у ТОВ «КАПІТАЛ 2020» за адресою: вул. Набережна Енергетиків, 23, кв. 4, м. Південноукраїнськ, Вознесенського району, Миколаївської області.

З 25 липня 2023 pоку щомісяця з його заробітної плати проводяться відрахування в прибуток держави у розмірі 20%.

До органу пробації щомісяця надаються квитанції та розрахункові дані щодо утримання 20% заробітної плати в дохід держави.

За період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 прогулів та невиходів на роботу, а також порушень трудової дисципліни не допускав. За місцем роботи у ТОВ «КАПІТАЛ 2020» характеризується з позитивного боку, як відповідальний та дисциплінований працівник.

Обов`язки, які на нього покладаються ст. 41 КВК України, не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, нового кримінального правопорушення не вчинив.

Станом на 14 січня 2025 року відбутий строк покарання ОСОБА_4 становить 01 рік 04 місяці та 04 дні, невідбутий строк 07 місяців 19 днів.

Провідний інспектор Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 ставить питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від покарання у вигляді виправних робіт.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримала подання.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. До суду електронною поштою надійшла заява від імені ОСОБА_4 про розгляд подання без його участі. Зазначена заява не засвідчена кваліфікованим цифровим підписом.

Прокурор заперечував проти задоволення подання. Зазначив, що відповідно до вимог ст. 81 КК України, однією з умов умовно-дострокового звільнення є необхідність відбуття певного строку покарання. Відповідно до ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 червня 2023 року замінено засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину основного покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2016 року у виді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці на більш м`яке покарання у виді виправних робіт на строк 2 роки з відрахуванням щомісячно в дохід держави 20% його заробітку. ОСОБА_4 відбув 2/3 заміненого йому покарання, тобто має право на умовно дострокове звільнення. Частиною 2 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Ці відповідні вимоги, які зазначені у постанові Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким». Таким чином встановлення сумлінної поведінки та ставлення засудженого до вчиненого виходить зокрема з його пояснень, але засуджений жодного разу не з`явився до суду. Згідно вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2016 року вину не визнавав. Таким чином немає можливості дізнатись та можливості з боку ОСОБА_4 довести своє виправлення. Згідно Порядку про заохочення та стягнення, до засуджених можуть застосовуватись такі заохочення та стягнення підприємством де відбуває покарання засуджений в тому числі і органом пробації. Подання про умовно- дострокове звільнення було скеровано до суду у січні 2025 року. Заохочення органом пробації до цього часу не застосовувалось. Лише після скерування подання до суду органом пробації було застосовано до ОСОБА_4 одне заохочення. Передумовою умовно-дострокового звільнення є бездоганна поведінка протягом всього строку відбування покарання, а заохочення має передувати поданню і протягом строку покарання. Сумлінне виконання роботи є обов`язком засудженого і може свідчити лише про те, що засуджений тільки став на шлях виправлення, у даному випадку таке виправлення не доведено.

Суд, вислухавши представника органу пробації та думку прокурора, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 27 квітня 2016 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст. 190 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Згідно ст. 71 КК України до покарання призначеного за дійсним вироком, частково приєднано покарання, призначене за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2013 року, та за сукупністю вироків призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Вирок набрав законної сили 05 липня 2016 року.

30 червня 2023 року ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області замінено засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину основного покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2016 року у виді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці на більш м`яке покарання у виді виправних робіт на строк 2 роки з відрахуванням щомісячно в дохід держави 20% його заробітку, які відбувати у товаристві з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛ 2020». Ухвала набрала законної сили 08 липня 2023 року.

З 17 липня 2023 року ОСОБА_4 перебуває на обліку Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Наказом (розпорядженням) № 01-к/23 від 17 липня 2023 року ОСОБА_4 прийнятий з 20 липня 2023 року до ТОВ «КАПІТАЛ 2020» підсобним робітником.

До подання долучено розрахункові дані ТОВ «КАПІТАЛ 2020» про відрахування 20% у дохід держави з заробітної плати ОСОБА_4 з липня 2023 року по березень 2025 року та квитанцію до платіжної інструкції за січень 2025 року. Відрахування розпочато з 26 липня 2023 року. До подання долучено характеристики ОСОБА_4 з місця роботи.

Як вбачається з довідки ТОВ «КАПІТАЛ 2020» до підсобного робітника ОСОБА_4 з 25 липня 2023 року по 14 лютого 2025 року заходи заохочення або стягнення не застосовувались. Виходів на роботу без поважних причин останній не допускав, листи непрацездатності щодо нього не надходили. За заявою ОСОБА_4 основна щорічна відпустка з серпня 2024 року перенесена на лютий 2025 року.

До матеріалів подання, в ході судового розгляду, долучено копії графіку відпусток, заяви ОСОБА_4 та накази.

Постановою начальника Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 , в порядку заохочення, було зараховано час щорічної відпустки з 05 лютого 2025 року по 28 лютого 2025 року до строку відбування покарання у виді виправних робіт.

Згідно з вимогою про судимість станом на 09 квітня 2025 року ОСОБА_4 протягом строку виправних робіт до кримінальної відповідальності не притягувався.

До подання долучена довідка про відбутий особою, засудженою до покарання у виді виправних робіт, строк покарання на день направлення матеріалів до суду, який складав 01 рік 04 місяці 4 дні.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків відповідний суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

При цьому, пунктом 6 та пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №2«Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і зміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК. При вирішенні питання про умовно-дострокове звільненні від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично невідбута частина покарання повинно обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішення суду.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому, основним, вирішальним є факт виправлення засудженого, а не формальне відбуття певної частини покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час відбування покарання виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність відбування призначеного судом строку покарання.

Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення злочинної діяльності.

Станом на 23 квітня 2025 року відбутий строк покарання ОСОБА_4 становить 01 рік 09 місяців 15 днів. Невідбутий строк покарання становить 03 місяці 15 днів. Тобто засуджений відбув більше ніж дві третини заміненого йому більш м`якого покарання.

Однак, з досліджених в судовому засіданні матеріалів не вбачається наявності підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у розумінні ч. 2 ст. 81 КК України.

Аналізіучи дані про поведінку ОСОБА_4 за весь час відбуття покарання, зокрема, характеристики останнього за місцем роботи, такі характеристики не доводять того, що ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а лише характеризують його, як працівника.

Будь-яких заохочень за місцем працевлаштування останній немає. Наявне в матеріалах подання заохочення органу пробації винесене безпосередньо під час розгляду подання, та жодним чином не може свідчити про сумлінне ставлення ОСОБА_4 до праці протягом всього строку відбування покарання.

ОСОБА_4 засуджений вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2016 року за умисний корисливий злочин в період іспитового строку. Під час розгляду кримінального провадження свою вину не визнавав. Даних щодо його каяття та відшкодування шкоди даний вирок не містить.

З`ясовувати ставлення засудженого на даний час до вчиненого злочину, до праці, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці не виявилось можливим, оскільки останній в судове засідання жодного разу не з`явився, а лише надсилав заяви про розгляд справи без його участі.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 81 КК України, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провідному інспектору Вознесенського районного сектору №5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 відмовити у задоволенні подання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 , від невідбутої частини більш м`якого покарання у виді виправних робіт.

На ухвалу може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_1