ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1609/25 Справа № 234/2349/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кривому Розі в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000024 від 02 січня 2020 року за апеляційною скаргою заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Горлівка Донецької області, громадянки України, маючої вищу освіту, незаміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 , звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік із покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Зараховано період попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання, вирішено питання про речові докази та судові витрати,-

в с т а н о в и л а :

вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2025 року ОСОБА_8 визнано винною в тому, що вона наприкінці серпня 2019 року (точна дата та час не встановлена) ОСОБА_8 знаходилась на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де на огороді побачила зростаючи кущі дикоростучої коноплі. Достовірно знаючи, що з рослини коноплі можна виготовити наркотичний засіб, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 зірвала кущі дикоростучої рослини коноплі, тим самим незаконно придбала наркотичний засіб, без мети збуту. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 придбані кущі дикоростучої рослини коноплі розмістила на території вказаного домоволодіння, а саме на подвір`ї, у приміщенні господарчої споруди та у приміщенні будинку з метою висушити, тим самим почала незаконно зберігати наркотичний засіб канабіс, у великих розмірах, без мети збуту.

За цим, на початку жовтня 2019 року (точна дата та час не встановлена) коли раніше придбані ОСОБА_8 рослини коноплі у приміщенні будинку висохли, ОСОБА_8 обірвала частину листя та подрібнила їх руками за допомогою сита до мілкої фракції, тим самим незаконно виготовила готовий для вживання наркотичний засіб канабіс, без мети збуту, який склала до паперових згортків, та продовжила незаконно зберігати у приміщенні будинку наркотичний засіб канабіс, у великих розмірах, без мети збуту.

24 січня 2020 року в період часу з 07:50 до 10:00 години під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , співробітниками поліції на території домоволодіння було виявлено та вилучено: речовини рослинного походження масами 2384г, 384г, 94г, 5,14г та 0,70г, які є наркотичним засобом канабісом, маса канабіса в перерахунку на суху речовину складає 1988,26 г, 324,10 г, 80,65 г, 4,11 г та 0,57 г відповідно.

Тим самим загальна маса вилученого наркотичного засобу канабісу складає 2867,84г, маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 2397,69г, який ОСОБА_8 умисно, незаконно придбала, виготовила та зберігала, у великих розмірах, для особистого вживання без мети збуту.

На зазначене рішення суду заступник керівника Донецької обласної прокуратури подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. На підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.309 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити. Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, витрати на залучення експерта віднести на рахунок держави.

На обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що при наявності підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, суд своєю ухвалою відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України, закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Однак, при розгляді кримінального провадження в суді та засуджені ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309 КК України, судом першої інстанції вказаних вимог кримінального та кримінального процесуального закону не дотримано.

Вказує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, оскільки за нього передбачено максимальне покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років. Разом з цим, кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинила в період з серпня 2019 року по 24.01.2020 року. Кримінальне провадження у зв`язку із розшуком обвинуваченої не зупинялось, будь-яких даних про вчинення нею злочинів після 24.01.2020 року немає. Отже, ОСОБА_8 підлягала звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на що місцевий суд не звернув уваги.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який наполягав на задоволенні апеляційних вимог заступника керівника Донецької обласної прокуратури, захисника адвоката ОСОБА_7 , який погодився з доводами прокурора та просив кримінальне провадження закрити, обвинувачену ОСОБА_8 , яка погодилась, щодо закриття кримінального провадження щодо неї, у зв`язку зі спливом строків давності, тобто з нереабілітуючих обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Разом з цим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення, як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

З цією вимогою кореспондуються вимоги ч. 1 ст. 370 КПК України про ухвалення компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, ч. 1 ст. 44 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, яке є триваючим, ОСОБА_8 вчинила впродовж з серпня 2019 року по 24.01.2020 року, яке відповідно до ч.4 ст. 12 КК України класифікується як нетяжким злочин.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався, як і даних які б свідчили про те, що ОСОБА_8 вчиняла умисні дії, направлені на ухилення від досудового розслідування та суду.

Отже, з урахуванням наведеного, вбачається що диференційований строк давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України закінчився 24 січня 2025 року, тобто на час ухвалення вироку суду, місцевим судом 04 лютого 2025 року, строк давності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України вже сплив.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи вирок та притягуючи обвинувачену до кримінальної відповідальності, вищенаведених обставин належним чином не врахував, не перевірив строки давності притягнення особи до відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України, встановлені ст. 49 КК України, та наявність підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування вироку суду першої інстанції.

Відтак, підставою звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення, встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадків, передбачених ч. 5 ст. 49 КК України.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, а також враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_8 повністю підтримала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності, колегія суддів вважає, що наявні умови, які є правовою підставою для прийняття судом апеляційної інстанції рішення про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_8 надала згоду на її звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, відсутні підстави для проведення судового провадження в загальному порядку.

Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга прокурора щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підлягає до задоволення, вирок суду - скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України - закриттю на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням, на час судового розгляду, в суді першої інстанції, строків давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, при вирішені питання про закриття кримінального провадження суд повинен вирішити питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України та процесуальних витрат відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 100, 124, 126, 284, 404, 407, 409, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_9 , - задовольнити.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2025 року, щодо ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 309 КК України, - скасувати.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності для притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000024 від 02 січня 2020 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309 КК України, - закрити.

Віднести на рахунок держави судові витрати у розмірі 2198 гривень 14 копійок на залучення експерта.

Речові докази: речовини рослинного походження канабіс, масою 1988,26г., що містяться в полімерному пакеті (об`єкт № 1); речовини рослинного походження канабіс, масою 324,10г., що містяться в полімерному мішку (об`єкт № 2); речовини рослинного походження канабіс, масою, 80,65г., що міститься в полімерному мішку (об`єкт № 3); насіння та речовина рослинного походження канабіс, масою 4,11г., що містяться в полімерному пакет (об`єкт № 4); насіння та речовина рослинного походження канабіс, масою 0,57г., що містяться в полімерному пакеті (об`єкт № 5,6); предмети: металеве сито, фрагмент ПЕТ, наперсток що містяться в полімерному пакеті (№ 7,8,9) та зберігається в камері схову Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області знищити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського апеляційного суду