Справа № 953/3035/25
н/п 1-кс/953/2581/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2025 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 подану в порядку ст. 206 КПК України, -

встановив:

До суду 01.04.2025 в системі «Електронний суд» надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 в якій останній просить зобов`язати слідче управління ГУНП в Харківській області негайно доставити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення його свободи, забезпечити додержання конституційних та конвенційних прав ОСОБА_2 ;звільнити ОСОБА_2 від позбавлення свободи.

В обґрунтування поданої скарги зазначає, що 31.03.2025 о 15:06 на території Державного підприємства спецзв`язку слідчий відділу СУ ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 здійснив затримання директора Харківського обласного вузла спеціального зв`язку ОСОБА_2 , про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 31.03.2025. При цьому, в протоколі затримання не вказані відомості щодо жодного існуючого кримінального провадження, в якому ОСОБА_2 мав би статус підозрюваного за вказаними у протоколі затримання статтями КК України. З наведеного вбачається, що ухвала суду, яка б надавала дозвіл на затримання ОСОБА_2 була відсутня. Крім того, слідчий не надав ( не оголосив затриманій особі та не зазначив в протоколі затримання) жодних фактичний підстав, які виправдовують застосування одного з винятків, передбачених ст. 208 КПК України та одночасно встановлені під час застосування такого заходу. У випадку свавільного затримання ОСОБА_2 фактичні обставини є подібні до обставину справі «Ратіков проти України». Отже, очевидно має місце порушення п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого.

Частино 1 ст. ст. 303 КПК України передбачені які дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

За ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Подана захисником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 скарга не входить до переліку дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні до слідчого судді.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

З системного аналізу зазначених положень статті 206 та інших положень КПК України вбачається, що нею врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою, а зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.

Також законом чітко визначено, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створюють у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

На відміну від порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбаченого статтями 303-308 КПК України, ст. 206 КПК України встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.

Отже, стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках.

Вказаний правовий висновок сформовано в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 року по справі №766/22242/17.

Підстави для постановлення ухвали щодо зобов`язання СУ ГУНП в Харківській області негайно доставити ОСОБА_2 до слідчого судді відсутні, оскільки як вбачається зі змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 31.03.2025 о 14:08 год. на підставі ст.40,104, 131,132, 208-211,213 КПК України слідчим відділу СУ ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_4 затримано ОСОБА_2 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.255, ч.4 ст. 28, ч.4 ст.191, ч.4 ст.28, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 28, ч.1 ст. 114-1 КК України.

Відповідно до ч.1-2 ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді м. Харкова ОСОБА_5 від 02.04.2025 клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №00000138 від 25.11.2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено. Застосовано до ОСОБА_2 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.255, ч.4 ст. 28, ч.4 ст.191, ч.1 ст. 114-1, ч.4 ст.28 ч.1 ст. 366 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.05.2025, без визначення розміру застави. У вказаній ухвалі слідчого судді зазначено, що строк тримання під вартою обчислювати з 31.03.2025 до 29.05.2025. Встановлено строк дії ухвали до 29.05.2025 включно.

Кримінальним процесуальним законодавством передбачено оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора, дізнавача, що мали місце в ході досудового розслідування, в порядку ст. 303 КПК України, а не в порядку ст. 206 КПК України.

Разом із тим, захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 у тексті скарги наполягає, що його скарга подається саме в порядку ст. 206 КПК України.

З огляду на викладене у відкритті провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 необхідно відмовити, оскільки вона не підлягає окремому вирішенню слідчим суддею в порядку ст. 206 КПК України.

Норми діючого законодавства не передбачають можливості апеляційного перегляду рішення слідчого судді, ухваленого за процедурою, передбаченою ст.206 КПК України ( в тому числі яким повернуто скаргу заявнику). (Ухвала ВС від 11.12.2023 року справа № 521/20870/23, провадження № 51-7323ск23, ухвала ВС від 23.08.2024 року справа № 309/3715/24, провадження № 51-4010 ск 24).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206, 309, 369372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У відкритті провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 подану в порядку ст. 206 КПК України, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1