Справа №463/3312/25
Провадження №1-кс/463/3498/25
УХВАЛА

слідчого судді

14 квітня 2025 року м. Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова,

встановила:

до Личаківського районного суду міста Львова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність бездіяльність прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова, якою він просить зобов`язати уповноважену особу Галицької окружної прокуратури міста Львова невідкладно внести до ЄРДР відомості, що заявник ОСОБА_3 є потерпілим та видати йому пам`ятку потерпілого.

Скарга обгрунтована тим, що уповноваженою особою Галицької окружної прокуратури міста Львова допущена бездіяльність, яка полягає у невчиненні дій в порядку ст.ст. 55, 214 КПК України щодо не видачі постанови про визнання потерпілим та пам`ятки потерпілого.

Протоколом автоматизовваного визначення слідчого судді від 09.04.2025 року визначено слідчу суддю ОСОБА_1 для розгляду скарги.

Ухвалою слідчої судді від 11.04.2025 відкрито провадження у справі за скаргою та призначено скаргу до розгляду на 14.04.2025 року.

Скаржник ОСОБА_3 надіслав до суду клопотання про розгляд скарги без його участі. Вимоги скарги підтримав та просив скаргу задовольнити.

Прокурор Галицької окружної прокуратури міста Львова, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не прибув. Клопотань про розгляд скарги без його участі чи заперечень не подав.

Відповідно до ст. 306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Оглянувши та перевіривши матеріали скарги, слідча суддя дійшла висновку, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України - параграф 1, статті 303-308.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням відповідних положень глави 26 цього Кодексу. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Як вбачається з доданих до скарги матеріалів, слідчими Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000275, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 .

В межах вказаного кримінального провадження до органу досудового розслідування заявником скаржником ОСОБА_3 було подано клопотання про визнання його потерпілим, за результатом розгляду якого рішення не прийнято.

Прокурором таке клопотання скеровано до Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області для розгляду.

У відповідності до вимог статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, після подання стороною заявника клопотання, в порядку ст. 220 КПК України про виконання будь-яких процесуальних дій - у слідчого/прокурора виникає обов`язок розглянути таке клопотання в строк не більше трьох днів з моменту його подання, і задовольнити його за наявності відповідних підстав, а у разі відмови в задоволенні клопотання (повної, часткової) винести вмотивовану постанову, копію якої вручити особі (у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надіслати їй).

Відповідно до ч.1ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Таким чином слідчою суддею встановлено, що заява скаржника ОСОБА_3 від 21.03.2025 року, подана в порядку ст. 220 КПК України, уповноваженою особою, у визначений законом спосіб, не розглянута, оскільки рішення у формі постанови прокурором не винесено.

Слідча суддя звертає увагу на те, що бездіяльність прокурора може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах, встановлених законодавством строків, а й неналежним розглядом клопотання особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

За приписами ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий органу досудового розслідування, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. В свою чергу, стаття 220 КПК України наділяє детектива повноваженнями як задовольнити клопотання сторони захисту, так і відмовити (повністю або частково) з винесенням постанови, в якій мають бути викладені мотиви такої відмови.

За таких обставин слідча суддя погоджується з твердженням скаржника, що клопотання від 21.03.2025 року не розглянуте у відповідності до вимог ст.220 КПК України, чим допущено бездіяльність.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

Відтак, слідча суддя приходить до висновку, що уповноваженими особами Галицької окружної прокуратури міста Львова, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000275, допущена бездіяльність, тому відповідно до ст.307 КПК України, слід зобов`язати уповноважену особу Галицької окружної прокуратури міста Львова розглянути клопотання ОСОБА_3 від 21.03.2025 року у порядку та строки, визначені ст. 220 КПК України.

Керуючись ст. 303-304, 307, 309, 376 КПК України, слідча суддя,

постановила:

скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Галицької окружної прокуратури міста Львова у кримінальному провадженні № 0000275 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 21.03.2025 року у порядку та строки, визначені ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1