Вирок

Іменем України

23.01.2025 Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

провівши у відкритому судовому засіданні розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 08.08.2024 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокільники, Пустомитівського р-н., Львівської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 всупереч вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», згідно якого заборонено незаконний обіг психотропних речовин, не маючи на це спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, 08.08.2024 близько 15:00, рухаючись стежкою по вул. Янева, 10 у м. Львові знайшов під деревом зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, невідомого походження та підняв його, чим незаконно придбав (знайшов шляхом привласнення знайденого), у якому згідно висновку експерта міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, маса якої в перерахунку на PVP основу становить 0,4661 грама.

У подальшому 08.08.2024 пройшовши близько 15-ти метрів та зберігаючи при собі описану психотропну речовину був зупинений працівниками ВКП ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, які здійснювали опрацювання території Франківського району м. Львова з метою недопущення вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, після чого на місце події викликано слідчо-оперативну групу Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, яким ОСОБА_5 , добровільно видав вище вказану психотропну речовину.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість в інкримінованому кримінальному проступку, передбаченому за ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю та пояснення надав аналогічні, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється та наданими в судовому засіданні поясненнями.

З врахуванням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статтей 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти росії» від 24.03.2005; «Ісмайлова проти росії» від 29.11.2007).

Суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 67КК України - відсутні.

Відтак призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, раніше судимий вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.02.2020 за ч. 2 ст. 289 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна (покарання не відбуте), на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, відтак слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень - в межах санкції статті особливої частини КК України, за якою кваліфіковано його дії у виді обмеження волі та на підставі ст. 71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.02.2020 за ч. 2 ст. 289 КК України, з урахуванням ст. 72 КК України, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України знищити.

Судові витрати пов`язані із проведенням судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись статтями 100, 349, 368, 370, 373, 374 , ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання, з урахуванням ст. 72 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.02.2020 за ч. 2 ст. 289 КК України, та визначити остаточне покарання у виді п`яти років один місяць позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 20 копійок.

Речовий доказ: PVP, в кількості 0,4661 грама знищити.

Контроль за виконанням вироку в частині знищення речових доказів покласти на начальника Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області, який зобов`язаний повідомити суд про виконання вироку в цій частині.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог ст.349, 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1