ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 621/4586/24

Провадження 1-кп/621/337/24

24 грудня 2024 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 04.12.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Андріївка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, військовослужбовець військової служби за контрактом, перебуває на посаді стрільця 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та мобілізаційної Директиви Головнокомандувача Збройних сил України від 24 лютого 2022 року №32/321/501/13т, військовозобов`язаних (за списком), що призвані на військову службу по мобілізації, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на всі види забезпечення та наказом командира військової частини НОМЕР_2 ( по особовому складу) №63-РС від 25.03.2021 року призначено на посаду старшого стрільця 1 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 ВОС-100868А.

Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

В порушення вищезазначених вимог законодавства, старший солдат ОСОБА_3 , на початку листопада 2024 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зустрівся із своїм знайомим місцевим мешканцем с.Водяхівка Чугуївського району Харківської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході спілкування з яким ОСОБА_3 , діючи протиправно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, запропонував ОСОБА_4 послуги з вирішення питання про переведення сина останнього, який проходить військову службу в Збройних Силах України, до безпечної військової частини, яка розташована подалі від зони бойових дій. Після чого, 06.11.2024 року, близько 09 години 10 хвилин, ОСОБА_3 , продовжуючи діяти умисно, протиправно, з корисливих мотивів, ввійшовши у довіру до ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння останньої за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 700 доларів США та 50 євро під приводом майбутнього вирішення питання про переведення її онука до безпечної військової частини. Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою , протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 , чим останній, відповідно до курсу провідних валют, що були встановлені Національним банком України станом на 06.11.2024 року ( курс 1 долара США - 41,4375 грн.; курс 1 євро - 45, 1503 грн) було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 31 263 гривень 77 копійок.

Заволодівшими чужими грошовими коштами, ОСОБА_3 розпорядився ними на власний розсуд.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 , останній згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 статті 190 Кримінального кодексу України, за встановлених органом досудового розслідування обставин.

Потерпіла ОСОБА_5 подала письмову згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні матеріали досудового розслдіування ЄРДР № 0000182 від 04.12.2024, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 статті 190 Кримінального кодексу України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує, що згідно з ч.2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно положень статті 65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Правопорушення, передбачене ч.1 статті 190 Кримінального кодексу України, інкриміноване обвинуваченому, відповідно до ч.2 статті 12 Кримінального кодексу України, є кримінальним проступком.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 є громаднином України, освіта середня спеціальна, на профілактичному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має зареєстроване постійне місце проживання, є військовослужбовцем військової служби за контрактом, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України , є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи відповідного віку.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдано матеріальну шкоду в розмірі 31263, 77 гривень, яка не відшкодована.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами), при призначенні покарання суди в кожному випадку мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання.

Санкцією частини 1 статті 190 Кримінального кодексу України за заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) для винних осіб передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

Громадські роботи , відповідно до ч.3 статті 56 КК України, виправні роботи, відповідно до ч.2 статті 57 КК України, та обмеження волі, відповідно до ч.3 статті 61 КК України, як вид покарання не призначаються військовослужбовцям, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання у виді штрафу.

За змістом ч.1, ч.2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф це грошове стягнення що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу в межах санкції частини 1 статті 190 Кримінального кодексу України .

Таке покарання, на думку суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 380, 381, 368-371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 статті 190 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Відповідно до ч.1 статті 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381- 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок складено і проголошено 24.12.2024.

Суддя ОСОБА_7