БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/2139/24
Провадження №1-кп/497/61/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

на підставі угоди про визнання винуватості

між прокурором та обвинуваченим

22.04.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград угоду про визнання винуватості від 22.04.2025 року між прокурором і обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000413 від 25.07.2024 р. з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Олександрівка Болградського району Одеської області, зі слів - українську розуміє, але не розмовляє, оскільки його рідна мова - гагаузька, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, діти дорослі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий:

- який обвинувачується ст.245ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, 24.07.2024 року, приблизно о 14:00 годині (більш точний час не встановлено) обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на західній околиці села Олександрівка Болградського району Одеської області -на земельних ділянках сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :01:001:0590 та :01:001:0588 загальною площею 4,48га, - які перебувають у власності його, ОСОБА_4 та його дружини - ОСОБА_6 - умисно, реалізуючи свій намір на знищення вогнем стерні, що залишилася на цих земельних ділянках після збирання врожаю зернових культур, з корисливих мотивів, а саме, -з метою збереження матеріальних ресурсів, що необхідно було витратити на збирання залишків соломи та стерні, -порушив вимоги ст.12 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно якої громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти та раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; а також здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів; та не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів, а також -порушив й вимоги ст.20 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», -відповідно до якої не допускається спалювання промислових відходів, які є джерелами забруднення атмосферного повітря забруднюючими речовинами або іншого шкідливого впливу, - наступним чином.

За зазначених обставин ОСОБА_4 , діючи незаконно, передбачаючи шкідливі наслідки свого діяння, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, за допомогою сірників здійснив підпал в декількох місцях залишків соломи та стерні озимої пшениці на вказаній земельній ділянці, що призвело до виникнення неконтрольованого процесу горіння, знищення та пошкодження вогнем об`єктів рослинного світу, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища, в атмосферу вивільняються шкідливі хімічні сполуки, а вогнем знищена та пошкоджена стерня, природний стан ґрунтового покриву, мікроорганізми на площі 400 м2.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 умисно скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.245ч.1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: знищення вогнем стерні на землях сільськогосподарського призначення.

22.04.2025р. між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 з другого, у присутності захисника ОСОБА_5 , - було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до ст.472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор та підозрюваний у присутності його захисника дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст.245ч.1 КК України, та, з застосуванням ст.69 КК України, узгодили перейти до іншої, більш м`якої міри покарання, ніж та, що передбачена санкцією інкримінованої статті 245ч.1 КК України, - з врахуванням істотних для даного кримінального провадження обставин, при цьому обвинувачений зобов`язалася беззастережно визнати свою вину, та погодився, шляхом проставлення свого підпису під кожним пунктом угоди, на покарання, яке він має понести - у виді штрафу в розмірі 1350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 22950грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що він і його односельці всі роки так робили - спалювала суху траву і залишки рослин на своїй земельній ділянці, не знав, що закон це забороняє; наразі вже знає, буде дотримуватися вимог чинного законодавства, вину свою визнає в повному обсязі за тими обставинами, що викладені в обвинувальному акті і угоді, щиро розкаюється, що заплив своє власне поле повідомивши, що його відразу загасили, угоду підписав добровільно без будь-якого тиску з будь-чийого боку на нього, умови угоди йому роз`яснені і він їх розуміє, готовий понести покарання у виді оплати штрафу, як узгоджено в угоді.

Прокурор у судовому засіданні, надавши на підтвердження факту скоєння правопорушення письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, а також характеризуючі матеріали стосовно обвинуваченої, просив затвердити угоду про визнання обвинуваченим його вини та призначити покарання, до якого дійшли прокурор та обвинувачений угодою у присутності захисника, пояснивши, що процесуальні витрати та збитки відсутні, а стосовно застосування ст.69 КПК України до обвинуваченого пояснив, що є декілька пом`якшуючих обставин, які були враховані під час складання угоди - це визнання обвинуваченим вини в повному обсязі, відсутність тяжких наслідків від його дій, співпрацю обвинуваченого зі слідством, та обставини, що впливають на призначення покарання, які також є пом`якшуючими: те, що обвинувачений здійснює догляд за матір`ю похилого віку, яка потребує стороннього догляду.

Обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду та не заперечували проти призначення судом узгодженого угодою покарання і проти долучення до матеріалів судової справи письмових доказів, наданих прокурором, клопотань про визнання доказів неналежними - не надходило.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали, надані суду та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.245ч.1 КК України - за кваліфікуючими ознаками: знищення стерні на землях сільськогосподарського призначення вогнем, що, згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином, потерпілий у кримінальному провадженні відсутній, діями обвинуваченої не спричинено будь-яких збитків будь-кому. При цьому обвинувачена цілком розуміє права, визначені їй ст.474п.1ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди судом. Суд погоджується, що, за наявності декількох обставин, що суттєво пом`якшують вину обвинуваченого, - є обґрунтовані підстави для застосування щодо нього дії ст.69 КК України - призначення покарання нижче нижчої межі, - а саме: обвинувачений свою вину визнав, усвідомив вчинене, стверджує, що розкаюється, здійснює догляд за матір`ю похилого віку, яка потребує стороннього догляду, працює - обробляє власну земельну ділянку, вирощуючи самостійно сільськогосподарські культури - тобто, має власний постійний дохід, родину, місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Таким чином, вислухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.245ч.1 КК України, оскільки обвинувачений дійсно скоєні вищевказані протиправні дії, та враховуючи, що вина обвинуваченого підтверджена в ході судового засідання поясненнями самого підсудного, а також наданими суду матеріалами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, його суспільну небезпеку, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та, визнаючи ОСОБА_4 винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, - дійшов висновку, що узгоджене між обвинуваченим та прокурором в угоді покарання враховує: характер суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, та наявність пом`якшуючих і обтяжуючих обставин.

Так, обставинами, згідно ст.66 КК України, що суттєво пом`якшують покарання обвинуваченого, - суд вважає: визнання обвинуваченим вини, співпрацю з правоохоронними органами у фіксації злочину та обставин його скоєння, має постійне місце проживання, здійснює догляд за матір`ю похилого віку, яка потребує стороннього догляду, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, має родину і постійне місце проживання, стверджує, що усвідомив свої дії, має 6намір більше не вчиняти правопорушень; обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, - судом не встановлено.

В ході судового засідання суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, оскільки обвинувачений підтвердив цю обставину та стверджував, що скарги на органи досудового розслідування в нього відсутні. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді органу пробації, ОСОБА_4 є особою з середніми ризиками вчинення повторних правопорушень та небезпечності для суспільства.

Беручи до уваги наявність декількох суттєвих обставин, що у сукупності пом`якшують покарання, та, надавши оцінку усім обставинам цього кримінального провадження, враховуючи відсутність тяжких наслідків від злочину, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, тобто, наявні обґрунтовані підстави для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Болградської окружної прокуратури Одеської області з одного боку, та підозрюваним - з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду й міри покарання - у виді штрафу з застосуванням ст.69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено інкримінованою йому статтею 245ч.1 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченому не вбачається, речові докази та потерпілі відсутні.

Відповідно до ч.15ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.12,69,245ч.1 КК України, ст.ст.100,122,368-371,373,374, 376, 392, 393, 395, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.04.2025р. між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.245ч.1 КК України, і застосувати щодо нього дію ст.69 КК України, та, на підставі цих статей призначити йому покарання нижче нижчої межі - у виді штрафу в розмірі 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 22950 (двадцять дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

Штраф підлягає сплаті до будь-якої банківської установи України (на рахунок UA0015664 отримувач - ГУК в Одеській області/с.Городнє, , банк - Казначейство України (ЕАП), код банку -899998, код класифікації доходів бюджету -21081100).

Зобов`язати ОСОБА_4 сплатити штраф протягом одного місяця з моменту набрання цим вироком законної сили.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 - не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, після чого набирає законної сили, якщо не буде оскаржений, а, в разі подання апеляційної скарги - якщо він не буде скасований, - набирає законної сили в день ухвалення свого рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1