КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 10 грудня 2024 року, апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Оріхів, Запорізької обл., громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді заступника директора ТОВ «САТЕЛЛІТ ОК», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого у тому АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України,

за участі: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, заборонено йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., ранку наступної доби, по 24 грудня 2024 року включно та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішення, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у виді 4 605 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 13 942 640 гривень та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що під час досудового розслідування встановлено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зокрема, ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою не проживає. Проведеними заходами, зокрема проведеним обшуком встановлено, що ОСОБА_6 перебуває за адресою: АДРЕСА_3 . Інших постійних місць проживання, підозрюваний не має.

При цьому, під час розгляду клопотання ОСОБА_6 зазначив, що проживає за адресою своїх батьків, а саме: АДРЕСА_2 , що матеріалами не підтверджено.

Також, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку прокурора, зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисників та підозрюваного, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке 07 грудня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування під № 0000644, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України.

24 жовтня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України.

25 жовтня 2024 року прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 із визначенням розміру застави у виді 4 605 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 13 942 640 гривень.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києвавід 30 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, заборонено йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., ранку наступної доби, по 24 грудня 2024 року включно та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 , заслухано думку прокурора та позицію захисників, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею в оскаржуваному рішенні зазначено про те, що ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є надуманим, оскільки підозрюваний не перебуває на посаді у ДП «Комбінат «Салют» та органом досудового розслідування проведено обшуки як у приміщенні ДП «Салют», так і за місцем проживання підозрюваного.

Однак, ризик на який послався прокурор щодо можливості переховуватись від органу досудового розслідування та суду наявний, але його можливо запобігти, шляхом застосування до підозрюваного більш м?якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою,враховуючи належну процесуальну поведінку підозрюваного,

Крім того, ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, можливо нівелювати шляхом покладення на підозрюваного відповідного додаткового обов`язку, щодо утримання від позапроцесуального спілкування із такими свідками.

Відтак, прокурором доведено обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби в повній мірі забезпечить запобіганню ризику, передбаченого ст. 177 КПК України,враховуючи при цьому наявні докази про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому.

Слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Також, колегією суддів враховано долучені стороною захисту документи, щодо позитивних характеризуючих даних про особу підозрюваного (а.с. 47-49, т. 3).

Доводи прокурора про відсутність у ОСОБА_6 місця проживання є необґрунтованими, оскільки у судовому засіданні апеляційної інстанції стороною захисту надано заяви батьків підозрюваного - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в яких вони підтвердили, що адресою постійного місця проживання підозрюваного є АДРЕСА_2 . На підтвердження вказаного, також надано характеристику та довідку про факт спільного проживання за підписом Голови обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 428 при ДУВП УТОС» - ОСОБА_11 (а.с. 50-54, т. 3).

За таких обставин, колегія суддів уважає, що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби без змін.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 ,- залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14

Єдиний унікальний № 761/40054/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_15

Провадження № 11сс/824/7294/2024 Доповідач ОСОБА_16

Категорія ст.181 КПК України