Справа № 463/1509/25
Провадження № 1-кс/463/1590/25
У Х В А Л А

18 лютого 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у межах кримінального провадження за № 0000551 від 10.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що у межах кримінального провадження за № 0000551 від 10.05.2022 року, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.10.2024 року, скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 27.06.2024 року, на майно, яке було вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «Apple Macbook» чорного кольору, мобільний телефон марки «Apple іРhone» ІМЕІ: НОМЕР_1 , жорсткий диск s/n 131JDWQ814102, документи щодо господарської діяльності на 14 арк. Ухвала слідчого судді Швченківського районного суду м.Києва від 16.10.2024 року набрала законної сили, проте, органом досудового розслідування не виконана. 21.01.2025 року представником власника майна - адвокатом ОСОБА_3 направлено на електронну адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові клопотання про повернення тимчасово вилученого майна. 05.02.2025 року скаржником отримано постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові від 23.01.2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання. Зазначає, що на теперішній час на вилучене в ході проведення обшуку майно, арешт не надкладався, на момент розгляду скарги не існує рішення, яким було б надано органу досудового розслідування право продовжувати його утримувати. А тому, законних підстав утримувати вилучене майно не має. Враховуючи наведене, просить скаргу задовольнити та зобов`язати уповноваженого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000551 від 10.05.2022 року, повернути вилучене під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: ноутбук марки «Apple Macbook» чорного кольору, мобільний телефон марки «Apple іРhone» ІМЕІ: НОМЕР_1 , жорсткий диск s/n 131JDWQ814102, документи щодо господарської діяльності на 14 арк.

18 лютого 2025 року на адресу суду від старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення на скаргу. Просить відмовити у задоволенні скарги з підстав викладених у запереченнях.

Представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, з підстав наведених вище, просить скаргу задовольнити.

Старший слідчий в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає за можливим розглянути скаргу за відсутності старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення представника скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Приписами ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000551 від 10.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 27.06.2024 року, у межах даного кримінального провадження накладено арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «Apple Macbook» чорного кольору, мобільний телефон марки «Apple іРhone» ІМЕІ: НОМЕР_1 , жорсткий диск s/n 131JDWQ814102, документи щодо господарської діяльності на 14 арк.

В подальшому, ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 16.10.2024 року, скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 27.06.2024 року, на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «Apple Macbook» чорного кольору, мобільний телефон марки «Apple іРhone» ІМЕІ: НОМЕР_1 , жорсткий диск s/n 131JDWQ814102, документи щодо господарської діяльності на 14 арк.

Згідно з постановою прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 11.11.2024 року, визначено підслідність кримінального провадження за № 0000551 від 10.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові.

Постановою старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 23.01.2025 року, відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000551 від 10.05.2022 року, щодо повернення вилученого під час проведення обшуку майна за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Іванковичі, пров.Зарічний,6.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч.2 ст.167 КПК України).

Згідно з приписами ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку або огляду майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст.98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст.170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

За змістом ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, в якої воно було вилучене, в таких випадках: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

За таких обставин, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.10.2024 року, скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 27.06.2024 року, на майно, яке було вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «Apple Macbook» чорного кольору, мобільний телефон марки «Apple іРhone» ІМЕІ: НОМЕР_1 , жорсткий диск s/n 131JDWQ814102, документи щодо господарської діяльності на 14 арк. Ухвала слідчого судді Швченківського районного суду м.Києва від 16.10.2024 року набрала законної сили, проте, органом досудового розслідування не виконана.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст.ст.7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст.26 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Разом з тим, вимоги передбачені ч.1 ст.100 КПК України виконані стороною обвинувачення не були, тобто речові докази не повернуті його володільцю.

Таким чином, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги скарги щодо бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні вилученого майна, а саме: ноутбуку марки «Apple Macbook» чорного кольору, мобільного телефону марки «Apple іРhone» ІМЕІ: НОМЕР_1 , жорсткого диску s/n 131JDWQ814102, документів щодо господарської діяльності на 14 арк.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі, щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, будь яких додаткових доводів щодо необхідності продовження утримання вилученого майна, слідчим не надано та в ході судового розгляду не встановлено.

В силу вимог п.18 ст.3 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання вимог закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та законних інтересів осіб.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги те, що арешт на тимчасово вилучене майно скасований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.10.2024 року, у зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене під час проведення обшуку майно за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «Apple Macbook» чорного кольору, мобільний телефон марки «Apple Iphone» ІМЕІ: НОМЕР_1 , жорсткий диск s/n 131JDWQ814102, документи щодо господарської діяльності на 14 арк., утримується органом досудового розслідування без належної на те правової підстави, а відтак право власності володільця вилученого майна є порушеним і підлягає поновленню.

З огляду на викладене, скарга підлягає задоволенню, а вилучене майно необхідно повернути його власнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.8, 22, 26, 167-69, 171, 303, 306, 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 або іншого уповноваженого слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000551 від 10.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, повернути ОСОБА_4 або його законному представнику (законному володільцю майна), вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: ноутбук марки «Apple Macbook» чорного кольору; мобільний телефон марки «Apple іРhone» ІМЕІ: НОМЕР_1 ; жорсткий диск s/n 131JDWQ814102; документи щодо господарської діяльності на 14 арк.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1