Справа № 275/229/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Брусилівського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000376 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Брусилівського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000376 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який в порядку ст. 35 КПК України передано на розгляд суду під головуванням судді ОСОБА_3 ..

Суддею Брусилівського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 заявлено самовідвід від участі в розгляді кримінального провадження №0000376 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

Свою заяву суддя мотивувала тим, що син обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_5 працює в Брусилівському районному суді Житомирської області на посаді спеціаліста з інформаційних технологій, що може в майбутньому викликати сумніви учасників провадження у об`єктивності, неупередженості судді у розгляді даної справи.

Відтак, суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід.

Сторони по даному кримінальному провадженню були повідомлені про час та місце розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 в телефонному режимі, в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід у їх відсутність.

Суддя ОСОБА_3 повідомлена про розгляд справи.

Дослідивши заяву про самовідвід та матеріали кримінального провадження №0000376 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Статтями 75 та 76 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Достатньою підставою для відводу/самовідводу є обґрунтоване припущення про існування ризику того, що слідчий суддя, суддя в силу впливу певних факторів може бути необ`єктивним.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання виникнення у стороннього спостерігача сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, суд вважає, що подальший розгляд кримінального провадження є неможливим, а тому заявлений самовідвід у справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 532 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Брусилівського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000376 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Матеріали провадження негайно передати до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1