Справа №463/9950/23
Провадження №1-кп/463/158/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 р. Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи щодо якої заявлено клопотання ОСОБА_4

законного представника особи ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання про застосування заходів медичного характеру по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000735 від 01.10.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Львова, громадянки України, українки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, за ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 1 жовтня 2023, приблизно о 16.00 годині, перебуваючи у загальному коридорі на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з сусідкою ОСОБА_7 , умисно нанесла останній один удар ногою в ділянку правої гомілки та один удар ногою в ліве стегно, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у виді синців на лівому стегні, синців на правій гомілці, які згідно висновку експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила нанесення легких тілесних ушкоджень, тобто суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що вказаний кримінальний проступок дійсно мав місце і вона завдала сусідці декілька ударів ногою за обставин,які були викладені в клопотанні, однак чому саме так зробила не може пояснити. Вважає, що причина в таблетках,які їй давали для лікування і їх треба було просто вчасно поміняти на інші.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що дійсно 01 жовтня 2023, приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи у загальному коридорі на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_2 завдала їй тілесних ушкоджень. Вказала, що їй шкода ОСОБА_4 і вона пробачає її, оскільки знає, що остання хворіє на психічну хворобу.

Вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема висновком експерта №822 від 02.10.2023 року, висновком судово-психіатричного експерта №1208 від 02.11.2023 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 .

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні клопотання про застосування заходів медичного характеру підтримав, так як ОСОБА_4 потребує лікування.

ОСОБА_4 та законний представник також підтримали подане клопотання.

Потерпіла не заперечила проти задоволення вказаного клопотання та вважає таке підставним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , дослідивши наведені докази, суд прийшов до висновку, що вчинене ОСОБА_4 суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Згідно ст.ст. 3, 28 Конституції України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю і кожен має право на повагу до його гідності.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «G.v.France», п. 39 «Halilovic v.Bosnia and Herzegovina» п.18 почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів- психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно проведеної судово-психіатричної експертиза №1208 від 02.11.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдною шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом особистості. За своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно-небезпечних діянь.

Згідно ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Враховуючи, що ОСОБА_4 за своїм психічним станом і характером вчиненого ним кримінального правопорушення потребує застосування примусових заходів медичного характеру в примусовому порядку, оскільки вона на даний час за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а відтак до нього згідно вимог ст. ст.512, 513 КПК України та ст.93, 94 КК України слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 93,94 КК України, ст.ст. 369, 371-372, 503, 512, 513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно-небезпечних діянь, до її видужання.

Речові докази -відсутні.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1