Справа 127/2624/25
Провадження 1-кс/127/1252/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000747 від 08.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що в січні 2024 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив особистого незаконного збагачення, розробив злочинний план вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним придбання права на об`єкти нерухомості, у тому числі на земельні ділянки, на території міста Вінниця та Вінницької області з їх подальшим відчуженням добросовісним набувачам та одержання коштів від продажу. Усвідомлюючи неможливість самостійної його реалізації ОСОБА_4 залучив до даної протиправної діяльності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діючи умисно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, беззаперечно визнаючи авторитет ОСОБА_4 прийняли його пропозицію та організувалися у стійке об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Згідно зі злочинним планом, направленим на заволодіння грошовими коштами від незаконного відчуження об`єктів нерухомості, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розпочали злочинну діяльність спрямовану на придбання права розпоряджатися чужим майном, яка складалася із наступних основних дій: підшукання осіб з числа найбільш вразливих верств населення, які мають у власності нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; створення умов, за яких потерпілі готові передати право розпорядження своїм нерухомим майном; оформлення необхідних документів для продажу нерухомого майна; підшукання покупців цього майна; здійснення передачі права вчиняти дії з нерухомим майном потерпілого під контролем учасників злочину шляхом нотаріального посвідчення довіреностей; привласнення грошових коштів, отриманих від подальшого продажу нерухомого майна.

ОСОБА_4 крім створення організованої злочинної групи, як організатор, координував і спрямовував зусилля інших учасників групи на вчинення злочинів, планував, керував їх вчиненням і безпосередньо вчиняв злочини, підшуковував покупців нерухомого майна потерпілих, розподіляв отримані в результаті злочинних дій кошти між членами організованої групи, а також використовував їх частину для забезпечення подальшої злочинної діяльності.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи як співвиконавці злочинів, відповідно до заздалегідь розробленого плану, безпосередньо приймали участь у вчиненні злочинів, здійснювали пошук потенційних потерпілих, переконували та вмовляли потерпілих на оформлення довіреностей на розпорядження майном, супроводжували та контролювали поведінку потерпілого під час засвідчення таких довіреностей, здійснювали придбання їжі та алкогольних напоїв для введення та підтримання в уразливому стані алкогольного сп`яніння потерпілих, виконували доручення та розпорядження ОСОБА_4 , направлені на досягнення ними єдиної мети, отримували розподілені ОСОБА_4 належні їм частини грошових коштів, отримані злочинним шляхом.

Стійкість організованої групи ОСОБА_4 забезпечував за рахунок її стабільного складу, централізованого підпорядкування учасників, єдиних для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності та чіткого розподілу ролей.

Діючи за попередньо розробленим планом, в інтересах організованої групи, дотримуючись систематичності, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та керуючись жагою до легкої наживи, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вчинили злочини проти власності за наступних обставин.

Так, діючи у складі організованої групи, орієнтовно в січні лютому 2024 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 16.03.2024, під час дії воєнного стану, введеного на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 5 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого в подальшому неодноразово було продовжено, востаннє до 07.02.2025 включно, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи згідно із заздалегідь розробленим спільним злочинним планом, підшукали громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою похилого віку, зловживає спиртними напоями та має у власності земельні ділянки, розташовані на території Вінницької області, Вінницького району, Луки - Мелешківської сільської ради, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :03:136:0224 площею 1,3774 га.

Реалізовуючи заздалегідь розроблений злочинний план, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виконуючи свої ролі, приблизно в середині березня 2024 року, точна дата та час під час слідства не встановлені, але не пізніше 16.03.2024, з метою подальшого придбання права на вищевказану земельну ділянку ОСОБА_7 , шляхом оформлення довіреності на розпорядження нею, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 добровільно не надасть їм довіреність про право на розпорядження його нерухомим майном з метою його подальшого продажу, вирішили отримати її під приводом купівлі автомобіля, а тому запропонували останньому придбати у нього автомобіль марки «Нива» з причепом до нього шляхом оформлення відповідної довіреності.

У подальшому, вмовляннями діючи на свідомість і використовуючи вразливе положення потерпілого, схиляли останнього до продажу належних йому автомобіля марки «Нива» з причепом. Для цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на виконання вказівок ОСОБА_4 , привозили алкоголь для підтримання довірливих стосунків та введення в уразливий стан ОСОБА_7

ОСОБА_7 , не будучи обізнаний про незаконні наміри ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо незаконного заволодіння належною йому земельною ділянкою, перебуваючи в уразливому стані, а саме в стані алкогольного сп`яніння, погодився на їх пропозицію.

Надалі, ОСОБА_4 , будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , продовжуючи діяти у складі організованої групи на виконання єдиного злочинного плану, з метою отримання фактичної можливості розпоряджатись нерухомим майном потерпілого ОСОБА_7 , зокрема земельною ділянкою з кадастровим номером :03:136:0224 площею 1,3774 га, здійснення її подальшого продажу та отримання грошових котів, 16.03.2024 прибув до ОСОБА_7 , який на той час перебував в уразливому стані, а саме у стані алкогольного сп`яніння, додому за адресою: АДРЕСА_1 . Усвідомлюючи уразливий стан потерпілого, продовжуючи реалізацію свого єдиного із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочинного плану ОСОБА_4 на своєму автомобілі доставив ОСОБА_7 до офісного приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює нотаріальну діяльність приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 .

Знаходячись у зазначеному офісному приміщенні, ОСОБА_7 , не розуміючи дійсні правові наслідки своїх дій, попередньо будучи переконаним ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в необхідності оформлення довіреності щодо продажу транспортного засобу марки «Нива» з причепом, як було обумовлено раніше, діючи під контролем ОСОБА_4 , підписав від свого імені довіреності (номер у реєстрі нотаріальних дій № 173 від 16.03.2024, бланк НТВ 516263) про надання ОСОБА_4 , права придбання від його імені, відчуження (продажу), здачі в оренду, а також вчинення будь-яких дій щодо належного йому рухомого та (або) нерухомого майна (в тому числі поділу майна), в усіх випадках визначаючи суми, терміни та інші умови на власний розсуд; одержання належного йому майна, включаючи грошові суми та цінні папери, будь-яких документів (довідок, виписок, витягів, дублікатів, свідоцтва) від громадян та юридичних осіб; реєстрації на його ім`я права власності на належне нерухоме та рухоме майно, реєстрації інших речових прав на його ім?я; здійснення від його імені розрахунків по вищезазначеним договорам тощо.

Таким чином, ОСОБА_4 , скориставшись уразливим станом потерпілого ОСОБА_7 , діяючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману фактично набув право розпоряджатися на власний розсуд майном належним ОСОБА_7 , у тому числі, земельною ділянкою з кадастровим номером :03:136:0224 площею 1,3774 га, що розташована на території Вінницької області, Вінницького району, Луки - Мелешківської сільської ради.

З метою отримання грошових коштів від реалізації земельної ділянки ОСОБА_4 , на автомобілі, яким він користувався, 09.04.2024 року відвіз ОСОБА_7 , у супроводі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які пересувались на іншому невстановленому органом досудового розслідування транспортному засобі, до відділення банківської установи АТ «Акцент-Банк», розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, 34-А, де під контролем ОСОБА_4 , потерпілому було відкрито банківський рахунок № НОМЕР_1 , та видано банківську картку, яку для розпорядження вищезазначеним рахунком залишив собі ОСОБА_4 .

У подальшому, на виконання розробленого ним злочинного плану, 03.06.2024 ОСОБА_4 діючи на підставі вищезазначеної довіреності від ОСОБА_7 , без відома останнього, діючи умисно, розуміючи відсутність волевиявлення власника, перебуваючи у офісному приміщенні приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_9 за адресою: м. Вінниця, вул. Метрополита Петра Могили, 10/2, здійснив продаж належної ОСОБА_7 земельної ділянки з кадастровим номером :03:136:0224 площею 1,3774 га, яка розташовується на території Вінницької області, Вінницького району, Луки - Мелешківської сільської ради, вартістю 269 695 грн. (двісті шістдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень 00 копійок) громадянину ОСОБА_10 , відповідно до договору купівлі продажу № 1098 від 03.06.2024, а грошові кошти, отримані від зазначеного правочину, привласнив та розподілив між учасниками групи.

У такий спосіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, організованою групою, з метою незаконного збагачення, здійснили придбання права на чуже майно, шляхом обману, а саме права на належну потерпілому ОСОБА_7 земельну ділянку з кадастровим номером :03:136:0224 площею 1,3774 га, вартістю 269 695 грн. (двісті шістдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень 00 копійок), що у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян чим спричинили останньому значну матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на зазначену земельну ділянку 10.06.2024 року на підставі договору купівлі продажу серія та номер 1098, виданому 03.06.2024 року набув громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), а у подальшому право власності на зазначену земельну ділянку 22.10.2024 року на підставі договору купівлі продажу серія та номер 2169, виданому 22.10.2024 року набув громадянин ОСОБА_11 (РНОКПП: НОМЕР_3 ).

На даний момент виникла необхідність в накладенні арешту на земельну ділянку під кадастровим номером :03:136:0224 площею 1,3774га, з метою скасування права на подальше відчуження та розпорядження зазначеним майном, оскільки дане майно є доказом кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, а пп. 1, 2 ч. 2 названої статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке пристосовано або використано як засіб вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права.

Також, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Частиною 2 статті 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно - земельну ділянку під кадастровим номером :03:136:0224 площею 1,3774га.

Таким чином, в даному випадку обмеження права власності є розумним і спів розмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Таким чином, підсумовуючи викладене, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надав заяву про розгляд клопотання у її відсутність. Клопотання підтримала у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на вказане, з метою забезпечення арешту майна, власник майна в судове засідання не викликався.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої та другої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

23 січня 2025 року в рамках кримінального провадження № 0000747 від 08.05.2024, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України.

Крім цього, встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на зазначену земельну ділянку 10.06.2024 року на підставі договору купівлі продажу серія та номер 1098, виданому 03.06.2024 року набув громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), а у подальшому право власності на зазначену земельну ділянку 22.10.2024 року на підставі договору купівлі продажу серія та номер 2169, виданому 22.10.2024 року набув громадянин ОСОБА_11 (РНОКПП: НОМЕР_3 ).

На даний момент виникла необхідність в накладенні арешту на земельну ділянку під кадастровим номером :03:136:0224 площею 1,3774га, з метою скасування права на подальше відчуження та розпорядження зазначеним майном, оскільки дане майно є доказом кримінального правопорушення.

Наведене свідчить про те, що вищевказана земельна ділянка являється об`єктом кримінально протиправних дій, а відтак, відповідно до статті 98 КПК України, має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на зазначене клопотання прокурора про накладення арешту на земельну ділянку під кадастровим номером :03:136:0224 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на земельну ділянку під кадастровим номером :03:136:0224 площею 1,3774га, власником якої є ОСОБА_11 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), шляхом заборони розпоряджання та здійснення будь-яких реєстраційних дій, що стосуються зазначеного майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 107, 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку під кадастровим номером :03:136:0224 площею 1,3774га, власником якої є ОСОБА_11 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), шляхом заборони розпоряджання та здійснення будь-яких реєстраційних дій, що стосуються зазначеного майна.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя