Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/532/25
Провадження № 1-кп/935/46/25
ВИРОК

Іменем України

02 квітня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Коростишів Житомирської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 26.02.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, із неповною вищою освітою, одружений, який має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є фізичною особою-підприємцем, депутатом не є, є особою з інвалідністю ІІ групи, не судимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України,

встановив:

24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН увійшли Союз Радянських Соціалістичних Республік (правонаступником якого з 1991 року є російська федерація), Українська Радянська Соціалістична Республіка (правонаступницею якої з 1991 року є Україна) та ще 49 держав-засновниць, а в подальшому до вказаної міжнародної організації прийняті інші держави світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН всі Члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави. Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1965 «Про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про огородження їх незалежності і суверенітету» закріплено, що держави не мають права втручатися прямо чи опосередковано з якої б то не було причини у внутрішні та зовнішні справи іншої держави. Засуджуються не тільки збройне втручання, але також всі інші форми втручання, спрямовані проти правосуб`єктності держави або проти її політичних, економічних чи культурних елементів.

Всі держави повинні утримуватися від того, щоб організовувати, допомагати, створювати, фінансувати, заохочувати або допускати збройну, підривну або терористичну діяльність.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 24.10.1970 «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН» закріплено принцип, згідно з яким держави утримуються в своїх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування проти територіальної цілісності або політичної незалежності будь-якої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 «Про неприпустимість інтервенції і втручання у внутрішні справи держав» закріплено, що держави не мають права здійснювати інтервенцію або втручання в будь-якій формі або по якій б то не було причині у внутрішні чи зовнішні справи інших держав; принцип відмови від інтервенції і невтручання у внутрішні і зовнішні справи держав включає: суверенітет, політичну незалежність, територіальну недоторканність, національну єдність і безпеку всіх держав; суверенне і невід`ємне право держави вільно визначати свою власну політичну, економічну, культурну та соціальну систему, розвивати свої міжнародні відносини і здійснювати невід`ємний суверенітет над своїми природними ресурсами відповідно до волі її народу без зовнішньої інтервенції, втручання, підривної діяльності, примусу або загрози в якій би то не було формі; обов`язок держав утримуватися в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосуванням в якій би то не було формі з метою порушити міжнародно-визнані кордони іншої держави, порушити політичний, соціальний або економічний порядок інших держав, повалити або змінити політичну систему іншої держави або його уряд, викликати напруженість між двома або більше державами; обов`язок держави утримуватися від збройної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації або будь-якої іншої форми інтервенції і втручання, явної або прихованої, спрямованої проти іншої держави або групи держав, або від будь-якого акту військового, політичного або економічного втручання у внутрішні справи іншої держави; обов`язок держави утримуватися від будь-яких дій або спроб в якій би то не було формі або під яким би то ні було приводом дестабілізувати або підірвати стабільність іншої держави або будь-якого з його інститутів; обов`язок держави утримуватися від спроб впливати, сприяти, заохочувати або підтримувати прямо або опосередковано бунтівну або сепаратистську діяльність в інших державах під яким би то не було приводом, або від будь-яких дій, спрямованих на порушення єдності або підрив, або повалення політичного устрою інших держав.

Відповідно до Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу Про визнання РФ державою-агресором, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, Верховною Радою України визнано Російську Федерацію державою-агресором, що всебічно підтримує тероризм та блокує діяльність Ради Безпеки ООН, чим ставить під загрозу міжнародний мир і безпеку, а так звані «ДНР» і «ЛНР» терористичними організаціями.

Заявою «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», яка схвалена постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 № 145-VIII, Україна визнала юрисдикцію Міжнародного кримінального суду щодо злочинів проти людяності та воєнних злочинів, скоєних вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян.

Крім того, визнання Верховною Радою України так званої самопроголошеної організації «ДНР» терористичною, а численні злочини вчинені її представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій постановою Верховної Ради України від 22.07.2014 № 1596-VII, Заяві Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтримуваного Російською Федерацією міжнародного тероризму» схваленій постановою Верховної Ради України від 22.07.2014 № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 № 106-VIII, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленій постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VIII.

Отже, Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення «ДНР» до терористичної організації, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування, як учасників вказаної терористичної організації.

Також, Конвенцією ООН проти транснаціональної організованої злочинності від 15.11.2000 зобов`язано держави-учасниці криміналізувати участь в організованій злочинній групі. При цьому відповідно до п. «а» ст. 2 цієї Конвенції організована злочинна група означає структурно оформлену в групу в складі трьох або більше осіб, що існує протягом визначеного періоду часу і діє узгоджено з метою здійснення одного або декількох серйозних злочинів, визнаних такими відповідно до цієї Конвенції, для того, щоб одержати, прямо або посередньо, фінансову або іншу матеріальну вигоду.

Аналіз кримінального законодавства, Європейської конвенції про боротьбу з тероризмом від 27.01.1977 № ETSN90, Протоколу, що вносить зміни до Європейської конвенції про боротьбу з тероризмом від 15.05.2003 № ETSN190, Резолюції Ради Безпеки ООН від 28.09.2001 № 1373 по боротьбі з тероризмом, Конвенція Ради Європи про запобігання тероризму від 16.05.2005, а також відповідних положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» показує, що терористична організація виділена, як вид злочинної організації за спеціальною метою - здійснення терористичної діяльності.

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ДНР» представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (органи державної влади «ДНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки та співробітництва в Європі, 31.05.1997 укладено Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та Федеральним Законом російської федерації від 02.03.1999 № 42-ФЗ).

Згідно ст. ст. 2-3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих кордонів між Україною та російською федерацією та розбудову відносин на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності та невтручання у внутрішні справи.

Крім того, у статтях 1-5 Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 14.12.1974 № 3314 (XXIX) серед іншого визначене поняття агресії, яке є аналогічним з визначенням збройної агресії в ст. 1 Закону України «Про оборону України», зокрема збройна агресія це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій:

- вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України;

- блокада портів, узбережжя або повітряного простору, порушення комунікацій України збройними силами іншої держави або групи держав;

- напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України;

- засилання іншою державою або від її імені озброєних груп регулярних або нерегулярних сил, що вчиняють акти застосування збройної сили проти України, які мають настільки серйозний характер, що це рівнозначно переліченим в абзацах п`ятому - сьомому цієї статті діям, у тому числі значна участь третьої держави у таких діях;

- дії іншої держави (держав), яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження третьої держави, використовувалася цією третьою державою (державами) для вчинення дій, зазначених в абзацах п`ятому - восьмому цієї статті;

- застосування підрозділів збройних сил іншої держави або групи держав, які перебувають на території України відповідно до укладених з Україною міжнародних договорів, проти третьої держави або групи держав, інше порушення умов передбачених такими договорами, або продовження перебування цих підрозділів на території України після припинення дії зазначених договорів.

Підрозділ збройних сил іншої держави - військове формування іноземної держави, що має постійну чи тимчасову організацію, належить до сухопутних (наземних), морських, повітряних або спеціальних військ (сил) цієї держави, оснащене легкою зброєю чи важкою бойовою технікою, яка підпадає під дію Договору про звичайні збройні сили в Європі, перебуває під командуванням особи, відповідальної перед своєю державою і законами України за поведінку своїх підлеглих, які зобов`язані дотримуватися внутрішньої дисципліни, законів України, норм міжнародного права.

Жодні міркування будь-якого характеру, з політичних, економічних, військових чи інших причин, не можуть слугувати виправданням агресії.

Боротьба з іноземною окупацією, відповідно до п. 4 ст. 1 ч. І Додаткового протоколу (Протокол I), від 8 червня 1977 року до Женевських конвенцій, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів від 12 серпня 1949 року, є формою збройного конфлікту.

У березні - квітні 2014 року в м. Донецьк та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 07.04.2014 оголошено «Декларацію про суверенітет Донецької народної республіки» та 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про проголошення державної самостійності Донецької народної республіки», за результатами якого проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»).

У квітні 2014 року на території Донецької області створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»), у складі якої з метою здійснення терористичних актів створені незаконні озброєні підрозділи.

Вказана терористична організація має: конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки, чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організації, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.

Так, на учасників політичного блоку терористичної організації покладаються наступні обов`язки:

- створення так званих органів державної влади «ДНР» та організація

їх діяльності;

- видача нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади «ДНР»;

- організація та проведення незаконних референдумів та виборів

на територіях, підконтрольних «ДНР»;

- проведення агітаційної роботи серед населення Донецької області щодо діяльності терористичної організації «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб лояльно налаштованих

до їх діяльності, а також її розподілу;

- налагодження взаємодії між лідерами «ДНР», представниками влади та ЗС РФ з метою координації дій щодо застосування актів збройної сили проти держави України, спрямованих на захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для здійснення актів застосування збройної сили проти держави України, зокрема протидії правоохоронним органам та силам Антитерористичної операції (далі - АТО) та Операції об`єднаних сил (далі - ООС);

- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України і осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою закликів до захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ДНР» для забезпечення їх протиправної діяльності;

- забезпечення учасників «ДНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

На учасників силового блоку терористичної організації покладаються наступні обов`язки:

- систематична організація та здійснення актів застосування збройної сили проти держави України у особі представників сил АТО, зокрема ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, задіяними у проведенні АТО та ООС;

- створення не передбачених законом озброєних підрозділів та участь у їх діяльності;

- вербування нових учасників до складу силового блоку терористичної організації «ДНР» та організація їх у групи, навчання, озброєння і керівництво їхніми діями;

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;

- вчинення терористичних актів та диверсій на іншій території України;

- захоплення чи заволодіння у інший спосіб зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами,

а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення АТО та ООС і забезпечення власної злочинної діяльності;

- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;

- силова підтримка учасників політичного блоку незаконних утворень «ДНР», захоплення, а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

- організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.

На керівників блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входять до складу вказаних блоків.

Одним із основних завдань учасників вказаної терористичної організацій є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, так звана «Донецька народна республіка» є стійким об`єднанням невизначеної кількості осіб (більше трьох), яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якої здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до п. 16 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України.

Незалежність України визнано більшістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 Російською Федерацією.

Пунктами 1, 2 Меморандуму «Про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї» від 05.12.1994, закріплено, що російська федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти політичної незалежності України.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до частини 1 статті 17, частини 1 статті 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Стаття 18 Конституції України визначає, що зовнішньополітична діяльність України спрямована на забезпечення її національних інтересів і безпеки шляхом підтримання мирного і взаємовигідного співробітництва з членами міжнародного співтовариства за загальновизнаними принципами і нормами міжнародного права.

Частиною 1 статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить Автономна республіка Крим (далі - АР Крим), області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

В порушення Конституції України, з квітня 2014 року по теперішній час, з метою реалізації злочинного умислу та досягнення зазначених завдань, учасниками терористичної організацій «ДНР» здійснюються захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Донецької області, акти застосування збройної сили проти держави України, чиниться збройний опір правоохоронним органам України та іншим представникам сил антитерористичної операції у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші злочини.

Згідно преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» збройна агресія Російської Федерації (далі - російська федерація) розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України, російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією внаслідок збройної агресії Російської Федерації частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24.02.2022 російською федерацією здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, розпочато ведення агресивної війни проти України, захоплення її території, яке на даний час триває.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України

«Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який діє і на даний час.

24.02.2022 Постановою Правління НБУ №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації/республіки білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації/республіки білорусь.

03.03.2022 постановою КМУ №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» встановлено мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація та кола визначених осіб (пов`язаних з російською федерацією).

09.04.2022 Постановою КМУ №426 «Про застосування заборони ввезення товарів з російської федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації.

27.09.2022 Постановою КМУ №1076 «Про заборону вивезення товарів з України на митну територію російської федерації» заборонено вивезення за межі митної території України товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), торговельною країною та/або країною призначення яких є російська федерація.

Однак, у порушення наведених актів національного та міжнародного законодавства громадянин України ОСОБА_4 здійснював, за попередньою змовою групою осіб, умисні дії, спрямовані на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи фізичною особою - підприємцем (код РНОКПП НОМЕР_1 ) за КВЕД: 46.90 (неспеціалізована оптова торгівля), виконуючи адміністративно-розпорядчі функції, усвідомлюючи наявність законодавчих обмежень на будь-яку співпрацю із суб`єктами господарювання держави-агресора, а у разі здійснення такої взаємодії можливість нести передбачену законом відповідальність, умисно, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку російської федерації підривної діяльності проти України, не відмовився від співпраці з суб`єктами господарювання держави-агресора, з метою отримання прибутку та в період часу з 13.06.2023 по 08.02.2024 постачав продукцію «гранітний камінь та вироби з нього» на тимчасово окуповану територію Донецької області, за наступних обставин.

ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 13.06.2023, прийняв рішення реалізовувати «гранітний камінь та вироби з нього» в адресу індивідуального підприємця терористичної організації «донецька народна республіка» - громадянина України - Особи 1 (матеріали відносно якої розслідуються в окремому кримінальному провадженні) індивідуальний підприємець донецької народної республіки, індивідуальний номер платника податків (далі - ІНПП НОМЕР_12), (індивідуальний підприємець, зареєстрований 08.02.2023 міжрайонною інспекцією федеральної податкової служби № 1 по донецькій народній республіці, адреса реєстраційного органу: донецька народна республіка, м. Донецьк, проспект Панфілова, буд. 1), який також займає посаду керівника юридичної особи «ОБЩЕСТВА С ОГРАНИЧЕННОЙ ОТВЕТСТВЕННОСТЬЮ «АВ СТОУН» (рос.), основний державний реєстраційний номер 148, (далі - «ТОВ «АВ Стоун»), ОДРН 148, (юридична особа, зареєстрована 30.11.2022 міжрайонною інспекцією федеральної податкової служби № 1 по донецькій народній республіці, адреса реєстраційного органу: донецька народна республіка м. Донецьк, проспект Панфілова, буд. 1), який на тимчасово окупованій території Донецької області реалізовував «гранітний камінь та вироби з нього».

В подальшому, не раніше 13.06.2023, перебуваючи на території Житомирської області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , засобами багатоплатформеного зашифрованого месенджера «Telegram», домовився з Особа 1 на поставку «гранітного каменю та виробів з нього» з України до тимчасово окупованої території Донецької області.

На виконання злочинного плану, Особа 1 і ОСОБА_4 узгодили між собою, що у зв`язку із наявністю законодавчих обмежень на будь-яку співпрацю із суб`єктами господарювання держави-агресора та передбачену законом відповідальність за таку діяльність ними буде вжито заходів для приховування фактичного отримувача товару, шляхом використання «схеми» так званого «перерваного транзиту», тобто документального приховання фактичного та кінцевого отримувача товару, а саме здійснення умисної поставки товару, у супереч забороні, через компанії-посередники на території Республіки Польща, а саме через компанію «Nilma Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia» (NIP: ) за напрямком 46.90.Z- неспеціалізована оптова торгівля (адреса реєстрації компанії: Республіка Польща, м. Болехово-Оседле, вул. Двірцева, 23, 62-005), далі - «NilmaSp. Z.o.o.», та через компанію «Daks s.c. Kazak Dmitrij Marina Leszczewska» (NIP: ) за напрямком: 47.54.Z - роздрібна торгівля побутовими електроприладами в спеціалізованих магазинах, 46.21.Z - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням та кормами для тварин, 46.23.Z - оптова торгівля живими тваринами, 46.24.Z - оптова торгівля шкірою, 46.31.Z - оптова торгівля фруктами та овочами, 46.32.Z - оптова торгівля м`ясом та м`ясними продуктами, 46.39.Z - неспеціалізована оптова торгівля харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами, 46.90.Z - неспеціалізована оптова торгівля, 47.19.Z - інша роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах, (адреса реєстрації компанії: Республіка Польща, м. Білосток, вул. Гетьманська, 10/9, 15-727), далі «DAKS s.c.», на адресу ІНПП Особа 1 (ІПН НОМЕР_12) з подальшою реалізацією підприємству «ТОВ «АВ Стоун» (ОДРН 148).

В подальшому, Особа 1 засобами багатоплатформеного зашифрованого месенджера «Telegram» довів до відома ОСОБА_4 , що продукція - «гранітний камінь та вироби з нього» доставлятиметься вантажним автомобільним транспортом з митної території України на митну територію Республіки Польщі, де буде перевантажуватись в залізничний та вантажний автомобільний транспорти, транспортуватиметься з митної території Республіки Польща до м. Мінськ Республіки Білорусь, в подальшому продукція - «гранітний камінь та вироби з нього» буде перевантажуватись у вантажний автомобільний транспорт і через територію російської федерації доставлятиметься на тимчасову окуповану територію Донецької області в адресу ІНПП Особа 1 (ІПН НОМЕР_12) з подальшою реалізацією підприємству «ТОВ «АВ Стоун» (ОДРН 148).

У свою чергу, ОСОБА_4 здійснював пошук, купівлю, підготовку «гранітного каменю та виробів з нього» з родовищ, розташованих на території Житомирської області, з метою подальшого експорту, забезпечував зберігання, упакування, переміщення, завантаження та перевезення «гранітного каменю та виробів з нього», створював специфікації на товар, із зазначенням інформацію про кількість, вид, вагу і вартість, пакувальні листи, рахунки-фактури, міжнародні товарно-транспортні накладні.

Крім цього, ОСОБА_4 згідно попередньо узгодженого із Особою 1 злочинним планом передавав підготовлені ним специфікації на товар, пакувальні листи, рахунки-фактури та міжнародні товарно-транспортні накладні, з метою митного оформлення товару - «гранітного каменю та виробів з нього», декларанту - Особі 2 (матеріали відносно якої розслідуються в окремому кримінальному провадженні), залучену Особою 1 до здійснення поставок вказаного товару.

До обов`язків Особи 2 входило юридичне оформлення експортованого ФОП « ОСОБА_4 » (код РНОКПП НОМЕР_1 ) товару, а саме: юридичне оформлення документів, розрахунок вартості митних зборів та їх подальша сплата, сертифікація вантажу, перевірка пакета документів на правильність заповнення для проходження митниці, декларація вантажу - «гранітного каменю та виробів з нього», узгодження з Особою 1, засобами багатоплатформеного зашифрованого месенджера «Telegram» та електронної пошти митного оформлення товару, зокрема інформації яка компанія у Республіці Польща буде отримувачем продукції - «NilmaSp. Z.o.o.» або «DAKS s.c.», тощо.

Особа 2, здійснювала заходи, направлені на декларування товару - «гранітного каменю та виробів з нього», шляхом оформлення митних документі за допомогою декларанта ФОП ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який був не обізнаний щодо злочинної діяльності ОСОБА_4 , Особи 1 та Особи 2, для митного оформлення продукції в адресу польських компаній «NilmaSp. Z.o.o.» та «DAKS s.c.».

На виконання спільного злочинного плану ОСОБА_4 діючи, як фізична особа-підприємець, за безпосереднім злочинним сприянням Особи 2 зі здійснення митної брокерської допомоги з експорту «гранітного каменю та виробів з нього», в період часу з 13.06.2023 по 30.01.2024, на підставі укладеного договору № 1.UA-PL від 13.06.2023 в адресу польської компанії «Nilma Sp. Z.o.o.» експортував вироби поліровані із габро родовище Кам`янобрідське Житомирської області, які в подальшому доставлені на тимчасово окуповану територію Донецької області в адресу ІНПП Особи 1 (ІПН НОМЕР_12) з подальшою реалізацією підприємству «ТОВ «АВ Стоун» (ОДРН 148).

За період з 13.06.2023 по 30.01.2024 до тимчасово окупованої території Донецької області ним експортовано за ВМД №№ 23UA71U0, 23UA09U5, 23UA07U1, 23UA89U0, 23UA62U0, 23UA23U0, 24UA88U0, 24UA09U9, через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск», відділи митного оформлення № 3 - 6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці товар за кодом УКТЗЕД : вироби поліровані із габро родовище Кам`янобрідське, Україна. плити, Т-5-8см - 219.576 м2 (188 шт); цоколі, Т-5-8см - 23.520 м2 (224 шт), вироби поліровані із габро родовище Кам`янобрідське, Україна, плити, Т-5-8 см - 113,810 м2 (113 шт); стовпчики, Т-15 см - 27,485 м2 (74 шт); цоколі, Т-5-8 см - 78,825 м2 (692 шт), вироби поліровані із габро родовище Кам`янобрідське, Україна, плити, Т-5-8 см - 104.234 м2 (95 шт); стовпчики, Т-15-20 см - 24,750 м2 (48 шт); цоколі, Т-5-8 см - 70,812 м2 (716 шт), вироби поліровані із габро родовище Кам`янобрідське, Україна, плити, Т-5-8 см - 139,664 м2 (145 шт); стовпчики, Т-15-20 см - 34,470 м2 (78 шт); цоколі, Т-8 см - 42,984 м2 (400 шт), вироби поліровані із габро родовище Кам`янобрідське, Україна, плити, Т-3-8 см - 192,525 м2 (213 шт); стовпчики, Т-15-20 см - 22,020 м2 (48 шт); цоколі, Т-8 см - 12,960 м2 (72 шт), вироби поліровані із габро родовище Кам`янобрідське, Україна, плити, Т-5-8 см - 210,950 м2 (232 шт); стовпчики, Т-15-20 см - 12,250 м2 (25 шт); цоколі, Т-8 см - 16,560 м2 (80 шт), вироби поліровані із габро родовище Кам`янобрідське, Україна, плити, Т-3-8 см - 144,576 м2 (163 шт); стовпчики, Т-15-20 см - 54,780 м2 (127 шт); цоколі, Т-8 см - 17,280 м2 (80 шт), вироби поліровані із габро родовище Кам`янобрідське, Україна, плити, Т-5-8 см - 159,313 м2 (182 шт); стовпчики, Т-15-20 см - 47,690 м2 (91 шт); цоколі, Т-8 см - 12,600 м2 (70 шт), на загальну суму 1 279 184, 49 грн.

Крім того, на виконання спільного злочинного плану ОСОБА_4 діючи як фізична особа-підприємець, за безпосереднім злочинним сприянням Особи 2 зі здійснення митної брокерської допомоги з експорту «гранітного каменю та виробів з нього», за період часу з 29.05.2023 по 08.02.2024, на підставі укладеного договору № 1 від 29.05.2023 в адресу польської компанії «DAKS s.c.» експортував вироби поліровані із габро родовищ Бистріївське, Кам`янобрідське Житомирської області, які в подальшому доставлені на тимчасово окуповану територію Донецької області в адресу ІНПП Особи 1 (ІПН НОМЕР_12) з подальшою реалізацією підприємству «ТОВ «АВ Стоун» (ОДРН 148).

За період часу з 29.05.2023 по 08.02.2024, до тимчасово окупованої території Донецької області ним експортовано за ВМД №№ 23UA53U0, 23UA09U0, 23UA97U1, 24UA10U9, через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск», відділи митного оформлення № 3 - 6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці товар за кодом УКТЗЕД : вироби поліровані із габро родовище Бистріївське, Україна, плити, Т-7-8 см - 72,400 м2 (65 шт); стовпи, Т-15 см - 51,625 м2 (150 шт); цоколі, Т-5-8 см - 71,100 м2 (457 шт), вироби поліровані із габро родовище Кам`янобрідське, Україна, плити, Т-5-8 см - 151,244 м2 (146 шт); стовпи, Т-10-15 см - 16,439 м2 (53 шт); цоколі, Т-5-8 см - 69,960 м2 (570 шт), вироби поліровані із габро родовище Кам`янобрідське, Україна, плити, Т-5-8 см - 179,778 м2 (173 шт); стовпи, Т-15 см - 18,875 м2(50 шт); цоколі, Т-5-8 см - 27,360 м2 (240 шт), вироби поліровані із габро родовище Кам`янобрідське, Україна, плити, Т-3-8 см - 124,065 м2 (134 шт); стовпи, Т-15-20 см - 87,264 м2 (187 шт), на загальну суму 614 612, 20 грн.

Отже, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із Особою 1 та Особою 2 (досудове розслідування відносно яких здійснюється у інших кримінальних провадженнях), достовірно знаючи про факт відкритої збройної агресії російської федерації проти України, забезпечив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, пояснив, що з 13.06.2023 по 30.01.2024 здійснював експорт продукції на адресу «Дакс» на тимчасово окуповану територію, оскільки його матеріальний стан був складним, дуже шкодує про вчинене, на разі зв`язок із особами, які перебувають на окупованій території не підтримує.

Обвинувачений, прокурор не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, які виразились у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України є нетяжким злочином, ОСОБА_4 не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є особою з інвалідністю ІІ групи, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину є обставинами, які пом`якшують покарання.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, щире каяття, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, з урахуванням правил, визначених ст. 69-1 КК України, зі звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України, оскільки ізоляцію від суспільства обвинуваченого, суд вважає недоцільною для досягнення мети покарання за вчинений злочин у такому випадку, враховуючи фактичні обставини справи та відношення ОСОБА_4 до протиправних дій, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання та сприятиме виправленню обвинуваченого, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з позбавленням права займатися діяльністю щодо видобутку гранітного каменю, відповідно до санкції частини 4 статті 111-1 КК України. Сукупність викладених вище обставин істотно знижує суспільну небезпечність особи обвинуваченого та доводить можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Прийшовши до висновку про можливість призначити покарання зі звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України, щодо додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна передбачено санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України, однак відповідно до ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, суд приходить до висновку не можливості застосовувати його стосовно ОСОБА_4 .

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді застави, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КК України, продовжити до набрання вироком законної сили. Після набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід скасувати, заставу повернути заставодавцю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про скасування арешту майна необхідно вирішити в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог 124 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права займатися діяльністю щодо видобутку гранітного каменю на строк 10 (десять) років, без конфіскаціі майна.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1 (один) рік, в період якого, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді застави з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили вважати продовженим, після набрання-скасувати.

Після набрання вироком законної сили повернути заставу, внесену 16 січня 2025 року заставодавцем ОСОБА_8 РНОКПП НОМЕР_3 , за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1029520 (один мільйон двадцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять) гривень, на рахунок отримувача UA1012089, код отримувача 26268059, отримувач ТУ ДСА України в м. Києві, надавач платіжних послуг отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, у кримінальному провадженні № 0000728 від 19.08.2024.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 квітня 2024 року на купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 100 доларів США, у кількості 100 штук, загальна кількість 10 тисяч доларів США; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 100 доларів США, у кількості 100 штук, загальна кількість 10 тисяч доларів США; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 100 доларів США, у кількості 100 штук, загальна кількість 10 тисяч доларів США; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 100 доларів США, у кількості 100 штук, загальна кількість 10 тисяч доларів США; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 100 доларів США, у кількості 100 штук, загальна кількість 10 тисяч доларів США; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 100 доларів США, у кількості 101 штук, загальна кількість 10 тисяч 100 доларів США; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 100 доларів США, у кількості 99 штук, загальна кількість 9 тисяч 900 доларів США; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 1000 гривень, у кількості 37 штук, загальна кількість 37 тисяч гривень; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 500 гривень, у кількості 79 штук, загальна кількість 39 тисяч 500 гривень; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 500 гривень, у кількості 31 штука, загальна кількість 15 тисяч 500 гривень; купюра, схожа на банкноту грошових коштів, номіналом 50 гривень; мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Mах» номер моделі MQ9U32D/A, серійний номер: НОМЕР_4 , IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , чорного кольору без видимих пошкоджень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 серпня 2024 року на мобільний телефон «iPhone 15 Pro Мах», сірого кольору, модель: MU6P3S/A, s/n НОМЕР_7 , imei: НОМЕР_8 , із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_9 та віртуальною карткою із номером НОМЕР_10 .

Речові докази: купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 100 доларів США, у кількості 100 штук, загальна кількість 10 тисяч доларів США; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 100 доларів США, у кількості 100 штук, загальна кількість 10 тисяч доларів США; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 100 доларів США, у кількості 100 штук, загальна кількість 10 тисяч доларів США; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 100 доларів США, у кількості 100 штук, загальна кількість 10 тисяч доларів США; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 100 доларів США, у кількості 100 штук, загальна кількість 10 тисяч доларів США; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 100 доларів США, у кількості 101 штук, загальна кількість 10 тисяч 100 доларів США; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 100 доларів США, у кількості 99 штук, загальна кількість 9 тисяч 900 доларів США; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 1000 гривень, у кількості 37 штук, загальна кількість 37 тисяч гривень; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 500 гривень, у кількості 79 штук, загальна кількість 39 тисяч 500 гривень; купюри, схожі на банкноти грошових коштів, номіналом 500 гривень, у кількості 31 штука, загальна кількість 15 тисяч 500 гривень; купюра, схожа на банкноту грошових коштів, номіналом 50 гривень у кількості 1 штука, загальна кількість 50 гривень, вилучені на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2024 за адресою фактичного проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , які зберігаються в сховищі Фінансово-економічного управління СБ України - повернути власнику; мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro max» номер моделі MQ9U32D/A, серійний номер: НОМЕР_11 , IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , чорного кольору без видимих пошкоджень, та мобільний телефон «iPhone 15 Pro Мах», сірого кольору, модель: MU6P3S/A, s/n НОМЕР_7 , imei: НОМЕР_8 , із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_9 та віртуальною карткою із номером НОМЕР_10 , який зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Головного слідчого управління СБ України - повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1