Справа № 638/2691/25
Провадження № 1-кп/638/1370/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000174 від 26 січня 2025 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шипувате Великобурлуцького району Харківської області, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, яка не працює, незаміжня, осіб на утриманні не має, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 25 січня 2025 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений, перебувала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись у коридорі загального користування біля кімнати № 505 ОСОБА_5 побачила раніше знайому їй ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час намагалась заспокоїти сусіда з вищевказаної кімнати ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та заважав усім відпочивати.

Після цього, ОСОБА_5 , використовуючи малозначний привід у вигляді заздалегідь виниклих неприязних стосунків, не маючи умислу на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, хоча повинна була та могла їх передбачити, діючи з більшою обачністю, використовуючи фактор раптовості, зненацька підбігла та двома руками штовхула ОСОБА_4 в ділянку плечей, внаслідок чого, остання, не втримавшись на ногах, впала на ліву руку.

В результаті дій ОСОБА_5 , які виразились в формі злочинної недбалості, потерпілій ОСОБА_4 були спричинені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом нижньої третини променевої кістки лівого передпліччя, який не є небезпечним для життя в момент його заподіяння, а спричинив за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), який відповідно до висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 12-14/65-А/25 від 30.01.2025 відноситься до середнього за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень (відповідно п.п. 2.1.1 «а,б,в», п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному, погодилася з кваліфікацією вчинених нею діянь та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, її показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними у матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченою, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченої; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваної, визнає їх доказаними в судовому засіданні.

Оскільки обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів, що характеризують її особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведеною та кваліфікує її дії за ст. 358 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження .

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка неодружена, осіб на утриманні не має, офіційно не працює, на диспансерному обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, раніше не судима.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , у судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до вчиненого, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій покарання в межах санкцій ст. 128 КК України у виді обмеження волі.

Однак, беручи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 , наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, ставлення обвинуваченої до вчиненого правопорушень, обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також позицію сторони обвинувачення та потерпілої, які вважала за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливе без ізоляції її від суспільства, із застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Речові докази, процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжні заходи та інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений, за винятком заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1