Справа № 583/6238/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2025 р. м. Охтирка

Колегія суддів Охтирського міськрайонного суду Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 /в режимі відеоконференції/,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 травня 2024 року за № 000619 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого помічником машиніста «Локомотивного депо Основа» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч. 1 ст. 436-2 КК України,

УСТАНОВИЛА:

З 13 грудня 2024 року в провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 17 травня 2024 року за № 000619 від 17 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.111, ч. 1 ст. 436-1 КК України. Обвинуваченому ОСОБА_6 Київським районним судом м. Харкова 07 листопада 2024 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 грудня 2024 року, який було продовжено ухвалою колегії суддів Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 грудня 2024 року до 22 лютого 2025 року /а.с. 119-120/.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_6 пред`явлено обґрунтовану підозру, злочин за ч. 2 ст. 111 КК України, у вчиненні якого він обвинувачується, є особливо тяжким, за вчинення якого передбачено основне покарання у виді довічного позбавлення волі, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які існували при застосування йому відповідного запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, в тому числі, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може продовжити кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується та вчинити інші кримінальні правопорушення, може виїхати за межі території України та переховуватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_7 , проти клопотання не заперечували.

З урахуванням позицій учасників кримінального провадження, досліджених доказів та вимог закону, колегія суддів дійшла такого висновку.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до частин 4-5 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання, порушене у клопотанні прокурора, суд зазначає, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2 КК України, тобто з моменту оголошення йому про підозру у вчиненні вказаних злочинів і по цей час існує незмінність підстав для його обвинувачення в його вчиненні, що є необхідною умовою для того, щоб відносно нього взагалі міг бути обраний запобіжний захід.

Проте суд наголошує, що лише цієї умови недостатньо для продовження запобіжного заходу і враховує, що в судовому засіданні прокурором доведено, що обґрунтовано існують ризики, зазначені ним у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, наявність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені пунктами 1-5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, окрім наявності ризиків, зазначеному у пунктах 1-5 частини 1 статті 177 цього Кодексу, суд приймає до уваги: відсутність нарікань на стан здоров`я обвинуваченого, він є не одруженим, не має утриманців, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі обставини справи та дані, що характеризують спосіб життя ОСОБА_6 , колегія суддів дійшла висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому йому необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті. Відповідно до положень абз 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованого діяння, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331, 393, 395 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити в кримінальному провадженні за № 000619 від 17 травня 2024 року обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2 КК України, ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 17 квітня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Визначити строк дії цієї ухвали до 24 години 00 хвилин 17 квітня 2025 року.

Копію ухвали направити начальнику ДУ Харківський слідчий ізолятор для виконання та вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 19 лютого 2025 року о 08 годині 15 хвилин.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3