Справа № 296/1901/25
УХВАЛА

Іменем України

21 лютого 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Солікамськ Пермської області російської федерації, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ :

21 лютого 2025 року старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира із клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000040 від 14 січня 2025 року за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 14.01.2025 у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на сприяння незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, з корисливих мотивів.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи що вона не зможе одноосібно в повній мірі та швидко реалізувати свій умисел, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 06.02.2025 залучила до вказаної кримінально-протиправної діяльності ОСОБА_7 для підшукування осіб мобілізаційного віку, які за грошову винагороду мають намір незаконно перетнути державний кордон України, і таким чином вступила з останнім у попередню змову групою осіб.

06.02.2025 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись біля приміщення супермаркету «Сільпо», що по вул. Михайла Грушевського, 5 в м. Житомирі, в ході особистої зустрічі з особою залученою до конфіденційного співробітництва ОСОБА_8 , повідомили останньому про необхідність надання їм копій документів, необхідних для оформлення бронювання від мобілізації, що стане у подальшому підставою для перетину державного кордону України - громадянином України мобілізаційного віку, на період дії воєнного стану. Цього ж дня ОСОБА_5 у ході телефонної розмови повідомила ОСОБА_8 суму грошової винагороди у розмірі 2000 доларів США, яку їй необхідно надати за сприяння в усуненні перешкод для незаконного перетину державного кордону України.

Не припиняючи своїх кримінально-протиправних дій, направлених на сприяння в усуненні перешкод для незаконного перетину ОСОБА_8 державного кордону України, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , та в присутності останнього, близько 11 год. 12 хв. 12.02.2025, знаходячись на перехресті вулиць Радивилівська та Святого Іоана Павла ІІ в м. Житомирі, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 повторно наголосила про надання їй попередньо перерахованих нею документів, необхідних для оформлення бронювання від мобілізації, що стане у подальшому підставою для перетину державного кордону України, а також про надання вказаної нею суми грошової винагороди. У цей час, ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_8 оригінал паспорту та ідентифікаційного коду останнього та повідомила, що зможе посприяти в оформленні ОСОБА_8 відрядження, на підставі якого він зможе перетнути державний кордон України.

Продовжуючи реалізацію спільного умислу, направленого на сприяння в усуненні перешкод для незаконного перетину ОСОБА_8 державного кордону України, 13.02.2025 та 18.02.2025 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , у ході телефонних розмов з ОСОБА_8 наголосила на необхідності пришвидшення надання їй грошових коштів в сумі 2000 доларів США для оформлення бронювання від мобілізації, що стане у подальшому підставою для перетину ним державного кордону України. Крім цього, ОСОБА_5 у ході телефонної розмови повідомила ОСОБА_8 про граничний термін у передачі їй грошових коштів - 20.02.2025 через ОСОБА_9

20.02.2025 об 11 год. 21 хв. ОСОБА_7 , діючи в рамках спільного умислу з ОСОБА_5 та керуючись корисливим мотивом, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 в автомобілі «OPEL» моделі «VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 неподалік кафе «Догма» що по вул. Івана Сльоти, 59 у м. Житомирі, отримав від ОСОБА_8 несправжні (імітаційні) засоби у вигляді 2000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 83 363,40 грн., після чого злочинна діяльність ОСОБА_7 та ОСОБА_5 була припинена шляхом їх затримання у порядку ст. 208 КПК України.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, кваліфіковані за ч. 3 ст. 332 КК України.

20.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Таким чином, слідчий покликаючись на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ризиків передбачених п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК та неможливістю запобігання ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, просить застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що матеріалами кримінального провадження, у тому числі протоколами НС(р)Д підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Застосування до підозрюваної запобіжного заходу необхідно з метою запобігти ризикам, які передбачені п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК, адже підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування з метою уникнення покарання, може незаконно впливати на іншого підозрюваного та на свідків та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав пояснення прокурора.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, вказуючи на недоведеність ризиків, на які посилався слідчий та прокурор.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію свого захисника. Додатково пояснила, що вона є особою з інвалідністю ІІ групи, має важке захворювання, яке потребує постійного лікарського нагляду та контролю. Крім того, з нею проживають брат і тітка, який вона нещодавно забрала жити до себе, оскільки вони в силу свого стану потребують сторонньої допомоги в побуті.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, кваліфіковані за ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Європейської Конвенції про захист прав людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom, § 34).

Наявні у кримінальному провадженні докази, на думку слідчого судді, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 могла вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

Наведене підтверджується наявними матеріалами клопотання, зокрема: протоколами допитів свідка ОСОБА_8 ; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 20.02.2025; протоколами затримання в порядку ст. 208 КПК України підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ; протоколами за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження.

Установлено, що 20.02.2025 о 12.00 год. підозрювану ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. 20.02.2025 о 19 год. 55хв. ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

У поданому клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків вчинення підозрюваною ОСОБА_5 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; ризику знищення, переховування, спотворення речових доказів; ризику незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Ураховуючи початкову стадію досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000040, розпочатого 14 січня 2025 року, суть та характер злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , який відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 7 до 9 років, невстановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення у зв`язку із початковою стадією розслідування, наявність ще одного підозрюваного та свідка у кримінальному провадженні, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність заявлених ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

Разом з тим, слідчий суддя ураховує відомості про особу підозрюваної ОСОБА_5 , а саме: її пенсійний вік, стан здоров`я, інвалідність ІІ групи. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судима.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність обставин, які б могли свідчити, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної можливе виключно шляхом застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід.

Сам по собі факт наявності підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного є недостатніми для обрання виняткового та найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно обов`язково розглянути можливість застосування інших, більш м`яких альтернативних заходів, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК.

Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя, оцінюючи ризики переховування підозрюваної від слідства та суду, враховує як тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та можливі для підозрюваної правові наслідки, так і дані про особу підозрюваної, наявність місця реєстрації, проживання та соціальні зв`язки, й приходить до переконання, що ризик переховування підозрюваної від суду та слідства хоча й існує, однак є малоймовірним.

Слідчий суддя не виключає ризики, передбачені пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконний вплив підозрюваної на свідка та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні та ризик знищення, спотворення, переховування речових доказів, оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину.

Разом з тим, не знайшли свого підтвердження доводи слідчого, відносно того, що підозрювана може вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде співмірним з існуючими ризиками і зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком два місяці, тобто до 21 квітня 2025 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1. Не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово протягом часу дії даної ухвали без дозволу слідчого, прокурора або суду.

2. Утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним та свідками у кримінальному провадженні № 0000040 від 14 січня 2025 року (коло яких визначить слідчий чи прокурор);

3. Прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.

4. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

5. Здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 21.04.2025 року.

Попередити підозрювану, що у разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СУ ГУНП в Житомирській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10